## 22. október 2026

## Sv. Jána Pavla II., pápeža
ľubovoľná spomienka

Karol Jozef Wojtyła sa narodil v roku 1920 vo Wadowiciach v Poľsku. Potom, keď bol vysvätený na kňaza a zavŕšil teologické štúdiá v Ríme, sa vrátil do vlasti a vykonával rozličné pastoračné a univerzitné úlohy. Vymenovaný za pomocného biskupa v Krakove, od roku 1964 za krakovského arcibiskupa, sa zúčastnil ekumenického Druhého vatikánskeho koncilu. Dňa 16. októbra 1978 sa stal pápežom a prijal meno Ján Pavol II. Vyznačoval sa mimoriadnou apoštolskou horlivosťou, zvlášť za rodiny, mladých a chorých, čo ho viedlo k uskutočneniu nespočetných pastoračných návštev po celom svete; najvýznačnejšie ovocie jeho práce, zanechané v prospech dedičstva Cirkvi, medzi mnohým iným, je predovšetkým jeho magistérium, promulgovanie Katechizmu Katolíckej cirkvi a kódexov kánonického práva latinskej cirkvi, ako i východných cirkví. Zomrel zbožne v Ríme 2. apríla 2005 na vigíliu Druhej veľkonočnej nedele alebo Božieho milosrdenstva. Za svätého ho vyhlásil pápež František 27. apríla 2014, na Druhú veľkonočnú nedeľu.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Tmavá noc ešte halí zem,

zakrýva farby predmetov;

nestranný sudca našich sŕdc,

voláme s úctou posvätnou:

odpusť nám hriechy, neprávosť,

zmy z duše všetku špinu, kal

a daj nám milosť, Kriste náš,

by sa nik hriechu nepoddal.

Hľa, tŕpne duša umdlená,

hryzie ju vina, mučí hriech;

túži sa zbaviť nízkosti,

k tebe sa, Kriste, privinie.

Ty zažeň v diaľne diaľavy

zo srdca hmlu a tieňavy,

nech dušu, mrakov zbavenú,

blažené svetlo zaplaví.

Sláva buď, Kriste, kráľ dobrý,

tebe i Bohu Otcovi,

na večné veky sláva buď

aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Prosíme, Kriste, skloň sa k nám,

ku služobníkom prosiacim:

nech zloba sveta mámivá

nevezme vieru veriacim.

Nech nezmýšľame bezbožne,

závisťou viesť sa nedajme,

urážky neodplácajme,

zlo dobrom popremáhajme.

Nech zmizne z mysle, zo srdca

hnev, lesť a pýcha života,

nech stratí sa aj lakomosť,

koreň zla, hriešna samota.

Nech láska, pravá, úprimná,

upevní zväzky pokoja,

hrdinsky žitá čistota

a viera nech nás opoja.

Sláva buď, Kriste, kráľ dobrý,

tebe i Bohu Otcovi,

na večné veky sláva buď

aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Slovo Pánovo je štítom všetkých, čo v neho dúfajú.

Žalm 18, 31-51
Poďakovanie
Ak je Boh za nás, kto je proti nám? (Rim 8, 31)
IV

Božia cesta je čistá, †

ohňom je vyskúšané slovo Pánovo. *

On je ochrancom všetkých, čo v neho dúfajú.

Veď kto je Boh okrem Pána? *

Kto je skala okrem nášho Boha?

To Boh ma silou opásal *

a moju cestu urobil nepoškvrnenou.

Mojim nohám dal rýchlosť jeleňa *

a postavil ma na výšinu.

Ruky mi na boj vycvičil *

a moje ramená napínajú luk kovový.

Ant. Slovo Pánovo je štítom všetkých, čo v neho dúfajú.

Ant. 2 Svojou pravicou si ma, Pane, podporil.

V

Dal si mi svoj štít záchranný, †

pravicou si ma podporil *

a tvoja láskavosť ma urobila veľkým.

Mojim krokom si cestu uvoľnil *

a moje nohy nepociťujú únavu.

Naháňal som svojich nepriateľov, až som ich dostihol, *

a nevrátil som sa, kým som ich celkom nezničil.

Tak som ich zdrvil, že ani stáť nevládali, *

popadali mi pod nohy.

Opásal si ma udatnosťou v boji *

a vzbúrencov si uvrhol do môjho područia.

Ty si zahnal mojich nepriateľov na útek *

a rozprášil si tých, čo ma nenávidia.

Kričali, nemal im kto pomôcť, *

volali k Pánovi, ale on ich nevyslyšal.

Rozprášil som ich ako prach unášaný vetrom, *

šliapal som po nich ako po blate uličnom.

Vytrhol si ma zo vzbury ľudu *

a ustanovil za hlavu národov.

Slúži mi ľud, ktorý som nepoznal, *

a poslúcha ma na jediné slovo.

O moju priazeň sa uchádzajú cudzinci; †

cudzinci blednú od strachu *

a trasú sa vo svojich úkrytoch.

Ant. Svojou pravicou si ma, Pane, podporil.

Ant. 3 Nech žije Pán, nech je vyvýšený Boh, moja spása.

VI

Nech žije Pán, nech je zvelebený môj Záchranca, *

nech je vyvýšený Boh, moja spása.

Bože, ty si ma poveril odplatou †

a podmanil si mi národy; *

ty si ma oslobodil od zlostných nepriateľov.

Povýšil si ma nad mojich odporcov *

a vytrhol si ma z rúk násilníka.

Preto ťa, Pane, budem velebiť medzi národmi *

a ospevovať tvoje meno žalmami.

Svojmu kráľovi dávaš veľké víťazstvá, †

preukazuješ priazeň svojmu pomazanému, *

Dávidovi a jeho potomstvu až naveky.

Ant. Nech žije Pán, nech je vyvýšený Boh, moja spása.

Otvor mi, Pane, oči.

Aby som pozoroval divy tvojho zákona.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Ester

5, 1-5; 7, 1-10

Kráľ a Aman na hostine u Ester. Obesenie Amana

Na tretí deň sa Ester obliekla do kráľovského rúcha a postavila sa na nádvorí kráľovského domu, ktoré bolo vnútri oproti kráľovmu palácu. Kráľ sedel na svojom tróne v sále paláca naproti vchodu do domu. Keď tam videl stáť kráľovnú Ester, zapáčila sa jeho očiam a vystrel k nej zlaté žezlo, ktoré držal v ruke. Ona pristúpila a dotkla sa konca jeho žezla.

Kráľ jej povedal: „Čo chceš, kráľovná Ester? Aké máš želanie? Aj keby si si žiadala polovicu kráľovstva, dostaneš ju.“ Ona odpovedala: „Ak to kráľ uzná za vhodné, prosím, aby si dnes prišiel ku mne a Aman s tebou na hostinu, ktorú som pripravila.“ A kráľ vzápätí povedal: „Zavolajte rýchlo Amana, aby sa splnilo Esterino slovo.“

A tak prišli kráľ i Aman piť s kráľovnou. A kráľ jej aj na druhý deň povedal, keď ho rozohrialo víno: „Aké máš želanie, Ester, aby si to dostala? Čo chceš, aby sa stalo? Aj keby si si žiadala polovicu kráľovstva, dostaneš ju.“ Ona mu povedala: „Ak som našla milosť v tvojich očiach, kráľ, a ak uznáš za dobré, daruj mi môj život, za ktorý prosím, a môj národ, za ktorý sa prihováram. Lebo sme predaní, ja i môj ľud, aby sme boli zničení, vyvraždení, aby sme zanikli. Keby nás predali za otrokov a otrokyne, mlčala by som, lebo takéto utrpenie by nebolo hodné toho, aby som rušila kráľa.“ Kráľ Asuer odpovedal: „Kto to je a kde je, že sa odvažuje robiť niečo také?“ Ester povedala: „Náš protivník a nepriateľ je tento zloduch Aman.“ Keď to on počul, zmeravel tam pred kráľom a kráľovnou.

Tu kráľ vstal nahnevaný a šiel z miestnosti, kde bola hostina, do záhrady pri paláci. Aj Aman vstal, aby poprosil kráľovnú Ester za svoj život, lebo vedel, že kráľ sa rozhodol urobiť mu to najhoršie. Keď sa ten vrátil zo záhrady a vošiel do miestnosti, kde bola hostina, našiel Amana zvaleného na lôžku, na ktorom ležala Ester, a povedal: „Ešte aj kráľovnú chce znásilniť v mojej prítomnosti v mojom dome?“ Ešte to kráľ ani nestihol vysloviť a už mu zahalili tvár. A Harbona, jeden z eunuchov, čo slúžili kráľovi, povedal: „Aj šibenica, čo pripravil Mardochejovi, ktorý hovoril v kráľovom záujme, stojí v Amanovom dome, vysoká päťdesiat lakťov.“ Kráľ mu povedal: „Obeste na ňu jeho!“ A tak Amana obesili na šibenici, ktorú pripravil Mardochejovi. A kráľov hnev sa utíšil.

RESPONZÓRIUM

Porov. Est 10, 3f; Iz 48, 20b

Izrael volal k Pánovi a Pán zachránil svoj ľud; * Vyslobodil nás zo všetkého zla a urobil veľké znamenia.

Jasavým hlasom zvestujte: Pán vykúpil svojho služobníka Jakuba. * Vyslobodil.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z homílie na začiatku pontifikátu svätého Jána Pavla Druhého, pápeža

(22. októbra 1978; AAS 70 [1978], s. 945-947)

Nemajte strach! Otvorte brány Kristovi!

Peter prišiel do Ríma! Čo ho viedlo a smerovalo do tohto mesta, do srdca Rímskeho impéria, ak nie poslušnosť vnuknutiu, ktoré mu dal Pán? Možno tento rybár z Galiley nechcel prísť až sem. Možno chcel zostať radšej so svojím člnom a sieťami na brehoch Genezaretského jazera. Ale vedený Pánom a poslušný jeho vnuknutiu, prišiel sem!

Podľa starej tradície chcel Peter počas prenasledovania kresťanov cisárom Nerónom zanechať Rím. Ale Pán zasiahol: išiel mu v ústrety. Peter sa obrátil na neho a opýtal sa ho: „Quo vadis, Domine?“ (Kam ideš, Pane?) A Pán mu hneď odpovedal: „Idem do Ríma, aby som sa dal druhýkrát ukrižovať.“ Peter sa po tejto udalosti vrátil do Ríma a zostal tu až do svojho ukrižovania.

Tento náš čas nás vyzýva, pobáda a zaväzuje pozerať sa na Pána a ponoriť sa do pokornej a zbožnej meditácie tajomstva najvyššej moci samého Krista.

Ten, ktorý sa narodil z Panny Márie, syn stolára – ako sa myslelo –, Syn živého Boha, ako vyznal Peter, prišiel, aby z nás všetkých urobil „kráľovstvo kňazov“.

Druhý vatikánsky koncil nám pripomenul nielen tajomstvo tejto moci, ale aj skutočnosť, že poslanie Krista – Kňaza, Proroka-Učiteľa a Kráľa – ďalej pokračuje v Cirkvi. Všetci, celý Boží ľud, je účastný tohto trojitého poslania. V minulosti sa na hlavu pápeža kládla tiara – trojitá koruna, aby sa prostredníctvom tohto symbolu vyjadrilo, že celé hierarchické usporiadanie Kristovej Cirkvi, celá jeho „svätá moc“, ktorá sa v Cirkvi uskutočňuje, nie je nič iné ako služba. Služba, ktorá má jediný cieľ: aby celý Boží ľud bol účastný tohto Kristovho trojitého poslania a aby vždy zostal v moci Pána, veď jej pôvod nepramení zo síl tohto sveta, ale z nebeského Otca a z tajomstva kríža a zmŕtvychvstania.

Pánova moc, ktorá je najvyššia a zároveň jemná a príjemná, odpovedá na najhlbšie zákutia človeka, ako i na jeho najvyššie túžby intelektu, vôle a srdca. Pánova moc nehovorí rečou sily, ale vyjadruje sa v láske a v pravde.

Nový nástupca svätého Petra na rímskom prestole dnes pozdvihuje svoj hlas, aby predniesol vrúcnu, pokornú a dôvernú modlitbu: „Ó, Kriste! Daj, nech sa môžem stať služobníkom tvojej jedinej moci! Služobníkom tvojej jemnej moci! Služobníkom tvojej moci, ktorá nepozná oslabenie! Daj, nech sa môžem stať sluhom! Daj, nech sa môžem stať sluhom tvojich sluhov.“

Bratia a sestry! Nebojte sa prijať Krista a akceptovať jeho moc! Pomáhajte pápežovi a všetkým, ktorí chcú slúžiť Kristovi a Kristovou mocou človeku a celému ľudstvu.

Nebojte sa! Otvorte, ba dokorán otvorte brány Kristovi! Otvorte jeho spásnej moci hranice štátov, ekonomických a politických systémov, široké polia kultúry, civilizácie a rozvoja. Nebojte sa! Kristus vie, „čo je vo vnútri človeka“. Iba on to vie!

Dnes tak často človek nevie, čo si nosí vo svojom vnútri, v hĺbke svojho ducha, v hĺbke svojho srdca. Tak často pochybuje o zmysle svojho života na tejto zemi. Je zasiahnutý pochybnosťou, ktorá sa premieňa v beznádej. Dovoľte teda – prosím vás, úpenlivo vás prosím, s pokorou a dôverou –, dovoľte Kristovi prehovoriť k človeku. Áno, iba on má slová života! Večného života.

RESPONZÓRIUM

Nebojte sa: Vykupiteľ človeka zjavil moc kríža a obetoval za nás svoj život! * Otvorte, dokorán otvorte brány Kristovi.

V Cirkvi sme povolaní mať účasť na jeho moci. * Otvorte.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, bohatý na milosrdenstvo, ty si povolal svätého pápeža Jána Pavla viesť tvoju Cirkev; daj, aby sme posilnení jeho náukou s dôverou otvorili svoje srdcia spásnej milosti Krista, jediného Vykupiteľa človeka. Lebo on je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2026 J. Vidéky