## 28. august 2026

## Sv. Augustína, biskupa a učiteľa Cirkvi
spomienka

Narodil sa v Tagaste v Afrike roku 354; mladosť prežil nepokojne tak v názoroch, ako aj v mravoch, až v Miláne prijal vieru a biskup Ambróz ho roku 387 pokrstil. Vrátil sa do vlasti a viedol asketický život. Zvolili ho za biskupa v Hippone a 34 rokov bol vzorom veriaceho ľudu. Svoje biskupstvo zošľachťoval kázňami a mnohými spismi, ktorými zároveň rázne bojoval proti súvekým bludom alebo múdro objasňoval vieru. Zomrel roku 430.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Ty, čo tak pevne riadiš svet,

v troch osobách Boh jediný,

prijmi náš vďačný chválospev

pri svite rannej hodiny!

Prebrali sme sa zo spánku,

kým zem si drieme v pokoji,

a prosíme ťa o balzam,

ktorý nám rany vyhojí.

Ak podvodný a temný duch

zviedol nás čarmi klamania,

nech lúče tvojej veleby

z nás temnôt stopu odstránia.

Nech našu myseľ i náš cit

vždy tvoje svetlo preniká,

by sme sa v dennom konaní

nešmykli z tvojho chodníka.

Láskavý Otče, pomôž nám

za tvojím Synom k výšinám,

kde s Duchom, darcom potechy,

nad všetkým vládneš naveky. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Zostávaj, Kriste, v srdciach nám,

nebeská láska spasených,

a do našich sŕdc vylievaj

vrúcnosť sĺz, plaču zbožný vzdych.

S hlbokou vierou pred tebou,

Ježišu Kriste, stojíme,

odpusť nám všetky prečiny,

s dôverou vrúcne prosíme.

Znamením kríža svätého

i svojím telom presvätým

chráň ľudí sveta celého

predrahou krvou spasených.

Kriste, kráľ dobrý, láskavý,

buď sláva tebe, Otcovi

i Duchu, ktorý bráni nás,

teraz i večne, v každý čas. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Vstaň, Pane, a príď mi na pomoc.

Žalm 35, 1-2. 3c. 9-19. 22-23. 27-28
Pán, záchranca prenasledovaných
Zhromaždili sa... a uzniesli sa, že Ježiša podvodne chytia a zabijú. (Mt 26, 3. 4)
I

Pane, odsúď tých, čo mňa odsudzujú, *

napadni tých, čo mňa napádajú.

Vezmi zbroj a štít †

a vstaň mi na pomoc. *

Povedz mojej duši: „Ja som tvoja spása.“

Lež moja duša bude plesať v Pánovi *

a bude sa tešiť z jeho pomoci.

Všetko vo mne bude hovoriť: *

„Pane, kto sa ti vyrovná?

Úbožiaka zachraňuješ z rúk tých, čo sú silnejší od neho, *

chudáka a bedára pred lúpežníkmi.“

Vystúpili kriví svedkovia *

a pýtali sa na to, o čom nemám ani tušenia.

Za dobré sa mi odplácali zlým; *

som celkom opustený.

Ant. Vstaň, Pane, a príď mi na pomoc.

Ant. 2 Ujmi sa, Pane, môjho sporu, obráň ma, veď si mocný.

II

Keď oni boli chorí, *

ja som nosil rúcho kajúcne.

Umŕtvoval som sa pôstom *

a v srdci som sa stále modlil.

Ako k priateľovi, ako k bratovi som sa správal k nim; *

zármutok ma zohol, akoby som oplakával vlastnú mať.

Ale keď som klesol ja, oni sa zaradovali a hneď sa zhŕkli; *

zhŕkli sa proti mne a bili ma i tí, ktorých som ani nepoznal.

Bez prestania ma trhali, †

dráždili ma, posmievali sa mi *

a zubami škrípali proti mne.

Ant. Ujmi sa, Pane, môjho sporu, obráň ma, veď si mocný.

Ant. 3 Môj jazyk bude deň čo deň rozprávať o tvojej spravodlivosti.

III

Pane, ako dlho sa budeš na to dívať? †

Zachráň ma pred ich zlobou *

a pred levmi život môj.

Budem ťa oslavovať vo veľkom zhromaždení *

a chváliť uprostred zástupov.

Nech sa netešia nado mnou falošní nepriatelia, *

čo ma nenávidia bez príčiny a prebodávajú očami.

Pane, ty to vidíš, nuž nemlč; *

Pane, nevzďaľuj sa odo mňa.

Prebuď sa, vstaň a zachráň ma, *

Pán môj a Boh môj, ujmi sa môjho sporu.

Nech sa tešia a radujú tí, čo aj mne žičia spravodlivosť, *

a nech stále hovoria: „Nech je zvelebený Pán, čo svojho sluhu obdarúva pokojom.“

Vtedy môj jazyk bude rozprávať o tvojej spravodlivosti *

a bude ťa oslavovať deň čo deň.

Ant. Môj jazyk bude deň čo deň rozprávať o tvojej spravodlivosti.

Syn môj, chráň si moje slová.

Zachovávaj moje príkazy a budeš žiť.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Jeremiáša

4, 5-8. 13-28

Zo severu má prísť plieniteľ

Toto hovorí Pán:

„Oznámte v Judei

a vyhláste v Jeruzaleme;

hovorte a trúbte v krajine,

hlasno kričte a povedzte:

‚Zhromaždite sa a poďme do opevnených miest.‘

Vztýčte zástavu na Sione,

utekajte, nestojte,

lebo ja privediem nešťastie zo severu

a veľkú skazu.

Lev vychádza zo svojho brlohu,

zdvihol sa plieniteľ národov,

vyšiel zo svojho miesta,

aby premenil tvoju krajinu na púšť:

tvoje mestá budú spustošené,

zostanú bez obyvateľov.

Preto sa oblečte do kajúceho rúcha,

nariekajte a kvíľte,

lebo sa od nás neodvrátil Pánov rozhorčený hnev.“

Hľa, vystupuje ako mrak

a jeho vozy sú ako víchrica;

jeho kone sú rýchlejšie než orly.

Beda nám, lebo sme zničení!

Umy svoje srdce od zloby,

aby si sa, Jeruzalem, zachránil.

Dokedy budú v tebe pretrvávať

ničomné myšlienky?

Lebo hlas spravodajcu prichádza z Danu

a ohlasovateľa skazy z Efraimského pohoria.

Oznámte národom: Hľa, už sú tu!

Rozhláste po Jeruzaleme:

„Prichádzajú stráže z ďalekej krajiny,

vykrikujú na mestá Judey;

sú nad ňou ako strážcovia polí dookola,

lebo bola vzdorovitá voči mne,“

hovorí Pán.

Tvoja cesta a tvoje skutky

ti to spôsobili;

tá tvoja zloba, lebo je trpká,

lebo sa dotkla až tvojho srdca.

Moje vnútro, moje vnútro! Trpím.

Steny môjho srdca!

Srdce sa vo mne búri:

nebudem mlčať,

lebo som počul zvuk poľnice,

bojový pokrik.

Skazu na skazu hlásia,

lebo je spustošená celá krajina,

razom sú spustošené moje príbytky,

neočakávane moje stany.

Dokedy budem hľadieť na zástavu

a počúvať zvuk poľnice?

„Lebo môj ľud je bláznivý:

nepoznali ma,

sú to hlúpi a zjašení synovia:

majú rozum na zlo,

ale konať dobro nevedia.“

Pozrel som sa na zem, a bola prázdna a pustá,

i na nebesia, a nebolo na nich svetla.

Pozrel som sa na vrchy, a triasli sa,

aj všetky kopce sa chveli.

Pozrel som sa, a nebolo človeka

a všetko nebeské vtáctvo odletelo.

Pozrel som sa, a hľa, záhrada spustnutá

a všetky jej mestá sú zbúrané

pred Pánom a pred jeho rozhorčeným hnevom.

Lebo toto hovorí Pán:

„Celá zem bude spustošená,

a predsa ju úplne nezničím.

Zem bude nad tým trúchliť

a nebesia budú žialiť zhora,

lebo som prehovoril,

rozhodol som sa a neľutujem to,

ani neodstúpim od toho.“

RESPONZÓRIUM

Porov. Jer 4, 24. 26. 27; Ž 85, 5

Pred tvojím hnevom, Bože, chveje sa celá zem; ale ty, Pane, zmiluj sa * A neznič ju úplne.

Obnov nás, Bože, naša spása, a odvráť od nás svoj hnev. * A neznič.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Vyznaní svätého biskupa Augustína

(Lib. 7, 10. 18; 10, 27: CSEL 33, 157-163. 255)

Ty, večná pravda, pravá láska, drahá večnosť!

Napomenutý, aby som sa vrátil k sebe samému, vstúpil som pod tvojím vedením do svojho najhlbšieho vnútra; a mohol som to urobiť, „lebo ty si mi bol na pomoci“. Vstúpil som a uvidel som slabým okom svojej duše nad tým istým okom mojej duše, nad mojím duchom, nezmeniteľné svetlo. Nie to obyčajné, viditeľné telesným okom, ani nijaké väčšie, ale pritom toho istého druhu, čo by len zažiarilo oveľa jasnejšie a všetko ovládlo svojou veľkosťou. To nebolo takéto svetlo, ale inakšie, celkom odlišné od všetkých ostatných. Nebolo nad mojím duchom ako olej na vode alebo ako nebo nad zemou. Ono bolo oveľa vyššie, lebo ma stvorilo, a ja oveľa nižšie, lebo som ním stvorený. Kto pozná pravdu, pozná ono svetlo.

Ty, večná pravda, pravá láska, drahá večnosť! Ty si môj Boh, za tebou vzdychám dňom i nocou. Len čo som ťa poznal, pritiahol si ma k sebe, aby som videl, že je niečo, čo mám vidieť, ale ešte to vidieť nemôžem. Oslepil si môj slabý zrak, lebo si ma veľmi silno ožiaril, až tak, že som sa chvel od lásky a od hrôzy. A zbadal som, že som ďaleko od teba ako v odlišnej krajine; akoby som počul z výšin tvoj hlas: „Som pokrmom silných. Narasť a budeš ma jesť. Ale ty ma nepremeníš na seba ako telesný pokrm, lež ty sa premeníš na mňa.“

I hľadal som cestu, ako nadobudnúť dostatočnú silu, aby som sa mohol tešiť z teba. Ale nenašiel som, kým som neobjal „prostredníka medzi Bohom a ľuďmi – človeka Krista Ježiša“. „On je nad všetkým Boh, zvelebený naveky“. On volá a hovorí: „Ja som cesta, pravda a život.“ On bol pokrm, ktorý som nevládal prijať. Spojil sa však s telom, lebo „Slovo sa telom stalo“, aby pre nás, slabé deti, premenil na mlieko tvoju múdrosť, skrze ktorú si stvoril všetko.

Neskoro som ťa začal milovať, Krása taká dávna a taká nová, neskoro som ťa začal milovať! Ty si bol vnútri a ja vonku a tam som ťa hľadal. Ošklivo som sa vrhal na krásne veci, ktoré si stvoril. Bol si so mnou a ja som nebol s tebou. Držalo ma ďaleko od teba to, čoho by nebolo, keby to nebolo v tebe. Volal si a kričal a preboril si moju hluchotu. Žiaril si, skvel si sa a zahnal si moju slepotu. Šíril si vôňu, ja som si jej vdýchol a dychtím po tebe. Okúsil som a teraz som lačný a smädný. Dotkol si sa ma a zahorel som túžbou po tvojom pokoji.

RESPONZÓRIUM

Ty, pravda, svetlo môjho srdca! Už mi nehovoria moje temnoty. Blúdil som a spomenul som si na teba. * A teraz sa smädný dychtivo vraciam k tvojmu prameňu.

Ja nie som môj život; sám zo seba som žil zle, v tebe začínam žiť znova. * A teraz.

MODLITBA

Modlime sa.

Prosíme ťa, Pane, obnov vo svojej Cirkvi ducha, ktorým si naplnil svätého biskupa Augustína, aby sme aj my túžili po tebe, prameni pravej múdrosti, a neúnavne hľadali teba, pôvodcu večnej lásky. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2026 J. Vidéky