## 26. máj 2026

## Sv. Filipa Neriho, kňaza
spomienka

Narodil sa vo Florencii roku 1515. Odišiel do Ríma a začal sa venovať mládeži. Rozvíjal kresťanský život a založil združenie na pomoc chudobným chorým. Roku 1551 bol vysvätený za kňaza a založil Oratórium ako stredisko duchovného čítania, spevu a skutkov milosrdenstva. Vynikal láskou k blížnemu, evanjeliovou jednoduchosťou a radostnou službou Bohu. Zomrel roku 1595.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Hoc je noc, bdejme a ochotne vstaňme,

o svätých žalmoch pritom rozjímajme

a vrúcnym srdcom Bohu zaspievajme

ľúbezné hymny.

Kráľovi nášmu vzdajme česť a chválu,

nech je náš život Bohu na oslavu,

aby sme všetci v nebi mali slávu

s jeho svätými.

Daj nám to, Bože, veď sme tvoje deti,

Otec, Syn Boží, Tešiteľ Duch Svätý;

nech po celom svete zbožný spev letí

na vašu slávu. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Ku našim prosbám nakloň svoj sluch, Pane,

Bože, k nám schýľ sa v láskavosti svojej,

vypočuj prosby svojich služobníkov

v modlitbe vrúcnej.

Láskavo zhliadni zo svätého trónu,

zjasnenou tvárou lampáše hneď zapáľ

oleja nášho a temnotu vyžeň

zo srdca všetku.

Hriechy nám odplav v hojnej láskavosti,

nečisté škvrny umy, rozlám putá,

ušetri hriešnych, zdvihni tých, čo padli,

pravicou svojou.

Sláva buď Bohu, večitému Otcu,

sláva i Synu, zrodenému z Otca,

sláva i Duchu Svätému, čo vládne

po všetky veky. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pane, nech dôjde k tebe moje volanie; neskrývaj svoju tvár predo mnou.

Žalm 102
Vyhnancove sľuby a prosby
Boh nás potešuje v každom súžení. (2 Kor 1, 4)
I

Pane, vyslyš moju modlitbu *

a moje volanie nech dôjde k tebe.

Neskrývaj svoju tvár predo mnou; †

v deň môjho súženia *

nakloň ku mne svoj sluch.

Kedykoľvek ťa budem vzývať, *

čím skôr ma vypočuj.

Lebo moje dni sa tratia ako dym *

a kosti mám rozpálené sťa pahreba.

Moje srdce je zdeptané ako tráva a vysychá, *

takže zabúdam jesť svoj chlieb.

Od samého náreku *

som iba kosť a koža.

Som ako pelikán na púšti, *

ako kuvik uprostred zrúcanín.

Nemôžem spať *

a som ako osamelý vrabec na streche.

Moji nepriatelia ma potupujú každý deň, *

preklínajú ma tí, čo zúria proti mne.

Veď popol jedávam ako chlieb *

a nápoj miešam so slzami;

to pre tvoj hnev a výčitky, *

lebo ty si ma najprv vyzdvihol a potom odsotil.

Moje dni sú ako tieň, ktorý sa nakláňa, *

a ja schnem sťa tráva.

Ant. Pane, nech dôjde k tebe moje volanie; neskrývaj svoju tvár predo mnou.

Ant. 2 Pane, zhliadni na modlitbu núdznych.

II

Ale ty, Pane, trváš večne *

a spomienka na teba z pokolenia na pokolenie.

Vstaň a zľutuj sa nad Sionom, †

lebo už je čas, aby si sa nad ním zľutoval, *

lebo už je tu ten čas.

Veď tvoji služobníci milujú jeho kamene *

a ľútostia nad jeho troskami.

Tvojho mena, Pane, budú sa báť pohania *

a tvojej slávy všetci zemskí králi;

lebo Pán vystaví Sion *

a zjaví sa vo svojej sláve.

Zhliadne na modlitbu núdznych *

a nepohrdne ich prosbami.

Nech sa to zaznačí pre pokolenie budúce *

a obnovený ľud oslávi Pána.

Veď Pán hľadí zo svojej vznešenej svätyne *

a z nebies pozerá na zem;

čuje nárek zajatých *

a odsúdeným na smrť vracia slobodu,

aby na Sione hlásali meno Pánovo *

a v Jeruzaleme jeho slávu,

keď sa tam zídu vospolok národy *

a kráľovstvá, aby slúžili Pánovi.

Ant. Pane, zhliadni na modlitbu núdznych.

Ant. 3 Pane, ty si stvoril zem, aj nebesia sú dielom tvojich rúk.

III

Cestou mi sily podlomil *

a skrátil moje dni.

Hovorím: „Bože môj, †

neber ma v polovici mojich dní; *

tvoje roky trvajú z pokolenia na pokolenie.

Na začiatku si stvoril zem, *

aj nebesia sú dielom tvojich rúk.

Ony sa pominú, ale ty zostaneš; †

rozpadnú sa sťa odev, *

vymeníš ich ako rúcho a zmenia sa.

Ale ty ostávaš vždy ten istý *

a tvoje roky sú bez konca.

Deti tvojich služobníkov budú bývať v bezpečí *

a ich potomstvo bude pevné pred tebou.“

Ant. Pane, ty si stvoril zem, aj nebesia sú dielom tvojich rúk.

Počúvaj, ľud môj, moju náuku.

Nakloň sluch k slovám mojich úst.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Jób

3, 1-26

Jóbov nárek

Jób otvoril ústa a preklínal svoj deň a hovoril:

„Nech zhynie deň, v ktorý som sa narodil,

aj noc, keď povedali: ‚Počal sa človek.‘

Nech sa ten deň na tmu obráti,

nech ho Boh zhora nehľadá

a nech nad ním nezažiari svetlo.

Nech ho zahalí tma a tôňa smrti,

nech naň doľahne mrákava

a nech ho zavalí horkosť.

Tej noci nech sa zmocní temný víchor,

nech sa nezaráta do dní roka,

ani nezapočíta medzi mesiace.

Nech je to noc osamelá a bez chvály.

Nech ju prekľajú tí, čo preklínajú deň,

tí, čo sú hotoví zobudiť Leviatana.

Nech sa zatmia hviezdy ešte pred brieždením,

nech očakáva svetlo, ale nadarmo,

nech neuvidí viečka zornice,

lebo nezavrela bránu lona, ktoré ma nosilo,

a neodstránila zlo spred mojich očí.

Prečo som v lone nezomrel

alebo nezahynul hneď, ako som vyšiel z matkinho života?

Načo ma vzali na kolená,

prečo ma na prsiach dojčili?

Teraz by som už ticho spal

a v spánku odpočíval

s kráľmi a radcami krajiny,

ktorí si stavali náhrobky;

alebo s kniežatami, čo mali zlato

a svoje domy striebrom plnili.

Prečo nie som ako zahrabané nedochôdča,

ako počatí, čo neuzreli svetlo?

Tam bezbožní prestávajú zúriť,

tam si vyčerpaní odpočinú.

Tam sú aj väzni na pokoji

a nepočujú hlas dozorcu.

Je tam malý i veľký

a otrok oslobodený od svojho pána.

Načože je úbohému svetlo

a život tým, čo majú horkosť v duši,

čo čakajú smrť, ale neprichádza,

hoci ju hľadajú viac ako skrytý poklad

a veľmi sa radujú

a tešia na hrob?

Načo je život človeku, ktorému je skrytá jeho cesta

a ktorého Boh obkľúčil temnotami?

Skôr, ako by som jedol, vzdychám

a môj rev je ako vody záplavy.

Lebo prišiel na mňa strach, ktorého som sa bál,

a stalo sa to, čoho som sa obával.

Nemal som pokoja, nemal som odpočinku, nemal som oddychu

a ešte prichádza na mňa hnev.“

RESPONZÓRIUM

Jób 3, 24-26; 6, 13

Skôr, ako by som jedol, vzdychám a môj rev je ako vody záplavy. Lebo prišiel na mňa strach, ktorého som sa bál, a stalo sa to, čoho som sa obával. * A ešte prichádza na mňa tvoj hnev, Pane.

Vari niet vo mne pomoci pre mňa a vzdialila sa aj sila odo mňa? * A ešte prichádza.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Rečí svätého biskupa Augustína

(Sermo 171, 1-3. 5: PL 38, 933-935)

Ustavične sa radujte v Pánovi

Apoštol nám prikazuje, aby sme sa radovali, ale v Pánovi, nie vo svete. Veď Písmo hovorí: „Kto chce byť priateľom tohto sveta, stáva sa nepriateľom Boha.“ Lebo ako človek nemôže slúžiť dvom pánom, tak sa nik nemôže radovať aj vo svete, aj v Pánovi.

Preto nech víťazí radosť v Pánovi, kým sa neskončí radosť vo svete. Nech stále rastie radosť v Pánovi a radosť vo svete nech sa stále zmenšuje, až kým sa neskončí. Tým sa nechce povedať, že by sme sa nemali radovať, kým sme tu, na tomto svete, ale aby sme sa už teraz na tomto svete radovali v Pánovi.

No niekto povie: Som vo svete. A teda keď sa radujem, radujem sa tam, kde som. Nuž ako? Si teda vo svete, a v Pánovi nie si? Počuj, čo ten istý Apoštol hovorí v Skutkoch apoštolov Aténčanom o Bohu, našom Pánovi a Stvoriteľovi: „V ňom žijeme, hýbeme sa a sme.“ Veď kde nie je ten, ktorý je všade? A neupozornil aj nás na to? „Pán je blízko. O nič nebuďte ustarostení.“

Je veľkým tajomstvom, že vystúpil ponad všetky nebesia a blízky je tým, čo žijú na zemi. Kto je to ten vzdialený a pritom blízky, ak nie ten, ktorý sa nám z milosrdenstva stal blízkym?!

Lebo celé ľudské pokolenie je oným človekom, ktorého zbojníci nechali polomŕtveho ležať na ceste, kňaz i levita ho ľahostajne obišli a okoloidúci Samaritán pristúpil k nemu, aby sa oň postaral a pomohol mu. Hoci teda Nesmrteľný a Spravodlivý bol ďaleko od nás smrteľníkov a hriešnikov, zostúpil k nám, aby sa nám, on vzdialený, stal blízkym.

„Nezaobchodí s nami podľa našich hriechov.“ Veď sme synovia. Ako to dokážeme? Zomrel za nás Jediný, aby nezostal sám. Nechcel byť sám ten, ktorý sám zomrel. Jediný Boží Syn urobil totiž mnohých Božími synmi. Svojou krvou si kúpil bratov, zavrhnutý ich odporúčal, predaný vykúpil, zneuctený povýšil, zabitý oživil.

Preto, bratia, „radujte sa v Pánovi“, nie vo svete. To znamená: Radujte sa v pravde, nie v neprávosti, radujte sa v nádeji na večnosť, nie v kvete márnosti. Tak sa radujte. A kdekoľvek a akokoľvek dlho tu budete: „Pán je blízko. O nič nebuďte ustarostení.“

RESPONZÓRIUM

2 Kor 13, 11; Rim 15, 13

Bratia, radujte sa, zdokonaľujte sa, povzbudzujte sa navzájom, rovnako zmýšľajte, žite v pokoji. * A Boh lásky a pokoja bude s vami.

Boh nádeje nech vás naplní všetkou radosťou a pokojom vo viere. * A Boh.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, svojich verných služobníkov korunuješ slávou svätosti; prosíme ťa, dopraj, aby Duch Svätý zapálil v nás oheň, ktorý obdivuhodne prenikol srdce svätého Filipa. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2026 J. Vidéky