## 7. august 2026

## Piatok, Cezročné obdobie, 18. týždeň
2. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Bdelý kohút spevom poltí

nočnú, hustú temnotu

a odháňa sivé mračno,

ktoré cez noc vládlo tu,

keď vzývame s vrúcnym srdcom,

Bože, tvoju dobrotu.

Keď zem celá tíško spala,

pohrúžená do šera,

a smrť nad ňou panovala

ako trúchla príšera,

prišiels’ k ľuďom, mocný strážca,

sťa jas, čo tmu potiera.

Tys’ nás, Kriste, vyburcoval

z hriešnosti a nevery

a dal si nám za sprievodcu

svetlo, keď sa zošerí,

vyslobodil si tých, čo v tmách

akoby už pomreli.

Sláva Otcu, sláva Tebe,

sláva Duchu Svätému,

ktorý život, pokoj, svetlo

dáva ľudstvu hriešnemu,

aby, chváliac Trojjedného,

došlo k blahu večnému. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Stoj pri nás, Tvorca láskavý,

ty sláva svetla Otcovho;

keď tvoja milosť chýba nám,

v srdci je úzkosť, striasa ho.

Keď nás Duch Svätý napĺňa

a v srdci Boha nosíme,

zlý duch nás na zlo nezvábi

a odpor k hriechu zosilnie.

Tak v každodennom živote

uprostred sveta budeme

žiť podľa tvojich zákonov

a pokušeniu vyhneme.

Sláva buď, Kriste, Kráľ dobrý,

tebe i Bohu Otcovi,

na večné veky sláva buď

aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Netrestaj ma, Pane, v svojom hneve.

Žalm 38
Modlitba hriešnika v najväčšom nebezpečenstve
Všetci jeho známi stáli obďaleč. (Lk 23, 49)
I

Nekarhaj ma, Pane, v svojom rozhorčení *

a netrestaj ma v svojom hneve,

lebo tvoje šípy utkveli vo mne, *

dopadla na mňa tvoja ruka.

Pre tvoje rozhorčenie niet na mojom tele zdravého miesta, *

pre môj hriech nemajú pokoj moje kosti.

Hriechy mi prerástli nad hlavu *

a ťažia ma príliš, sťa veľké bremeno.

Ant. Netrestaj ma, Pane, v svojom hneve.

Ant. 2 Pane, ty poznáš každú moju túžbu.

II

Rany mi zapáchajú a hnisajú *

pre moju nerozumnosť.

Zohnutý som a veľmi skľúčený, *

smutne sa vlečiem celý deň.

Bedrá mi spaľuje horúčka *

a moje telo je nezdravé.

Nevládny som a celý dobitý, *

v kvílení srdca nariekam.

Pane, ty poznáš každú moju túžbu; *

ani moje vzdychy nie sú skryté pred tebou.

Srdce mi búcha, sila ma opúšťa *

i svetlo v očiach mi hasne.

Priatelia moji a moji známi odvracajú sa odo mňa pre moju biedu, *

aj moji príbuzní sa ma stránia.

Tí, čo mi číhajú na život, nastavujú mi osídla †

a tí, čo mi stroja záhubu, rozchyrujú o mne výmysly *

a deň čo deň vymýšľajú úklady.

Ant. Pane, ty poznáš každú moju túžbu.

Ant. 3 Pane, vyznávam ti svoju vinu; neopúšťaj ma, Pane, moja spása.

III

Ale ja som sťa hluchý, čo nečuje, *

ako nemý, čo neotvára ústa.

Podobám sa človekovi, čo nepočuje *

a čo nevie obvinenie vyvrátiť.

Pane, pretože v teba dúfam, *

ty ma vyslyšíš, Pane, Bože môj.

A tak hovorím: „Nech sa už neradujú nado mnou; *

a keď sa potknem, nech sa nevystatujú nado mňa.“

Ja, pravda, už takmer padám *

a na svoju bolesť myslím ustavične.

Preto vyznávam svoju vinu *

a pre svoj hriech sa trápim.

Moji nepriatelia sú živí a stále mocnejší, *

ba ešte pribudlo tých, čo ma nenávidia neprávom.

Za dobro sa mi odplácajú zlom a tupia ma za to, *

že som konal dobre.

Neopúšťaj ma, Pane; *

Bože môj, nevzďaľuj sa odo mňa.

Ponáhľaj sa mi na pomoc, *

Pane, moja spása.

Ant. Pane, vyznávam ti svoju vinu; neopúšťaj ma, Pane, moja spása.

Oči mi mrú túžbou za tvojou pomocou.

A za tvojím spravodlivým výrokom.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Ozeáša

2, 4. 8-26

Trest Pánovej nevesty a jej obrátenie

Toto hovorí Pán:

„Žalujte na svoju matku, žalujte,

lebo ona nie je mojou ženou

a ja nie som jej muž.

Nech odstráni svoje smilstvá zo svojej tváre.

Pre toto oboženiem

tvoju cestu tŕním

a ohradím ju plotom

a nenájde svoje chodníky.

Pôjde za svojimi milencami,

ale nedostihne ich.

Bude ich hľadať, ale nenájde,

a povie: ‚Pôjdem a vrátim sa

k môjmu prvému mužovi,

lebo vtedy mi bolo lepšie ako teraz.‘

A ona nezbadala,

že ja som jej dával obilie, víno a olej

a rozmnožoval jej striebro a zlato,

z ktorého urobili Bála.

Preto sa obrátim a vezmem si

svoje obilie v jeho čase

aj svoje víno v jeho čase;

odnesiem si svoju vlnu i svoj ľan,

ktoré zakrývali jej nahotu.

Teraz odkryjem jej hanbu

pred očami jej milencov

a ani jeden ju nevytrhne z mojej ruky.

Urobím koniec všetkej jej radosti,

jej sviatku, jej novmesiacu,

jej sobote i všetkým jej slávnostiam.

Spustoším jej vinicu i jej figovník,

o ktorých hovorí: ‚Ony sú moja mzda,

ktorú mi dali moji milenci.‘

Premením ich na les

a požerie ich poľná zver.

A potrescem ju za dni bálov,

keď zapaľovala kadidlo,

ozdobovala sa svojimi náušnicami a svojimi náhrdelníkmi,

chodievala za svojimi milencami

a na mňa zabúdala,

hovorí Pán.

Preto ju ja prehovorím,

zavediem ju na púšť

a prihovorím sa jej srdcu.

Z toho istého miesta jej dám jej vinice

aj údolie Achor, bránu nádeje.

Tam bude poslúchať

ako v dňoch svojej mladosti,

ako v dňoch, keď vychádzala z egyptskej krajiny.

A v ten deň,

hovorí Pán,

budeš ma volať: ‚Môj manžel;‘

už ma viac nebudeš volať: ‚Môj Bál.‘

Tu odstránim z jej úst mená bálov

a už nikdy si na ich mená nespomenie.

V ten deň uzavriem pre nich zmluvu

s poľnou zverou, s nebeským vtáctvom i plazmi zeme.

Odstránim z krajiny

luk, meč a vojnu

a dám im odpočívať v bezpečí.

Vtedy si ťa navždy zasnúbim,

zasnúbim si ťa v spravodlivosti a práve,

v láske a milosrdenstve,

zasnúbim si ťa vo vernosti

a ty spoznáš Pána.

V ten deň vyslyším,

hovorí Pán,

vyslyším nebesia

a ony vyslyšia zem.

Zem vyslyší

pšenicu, víno a olej

a ony vyslyšia Jezrahel.

Zasejem si ju do zeme

a zmilujem sa nad tou ‚Bez milosrdenstva‘,

‚Nie môjmu ľudu‘ poviem: ‚Ty si môj ľud,‘

a on odpovie: ‚Ty si môj Boh.‘“

RESPONZÓRIUM

Zjv 19, 7b. 9a; Oz 2, 20

Nadišla Baránkova svadba a jeho nevesta sa pripravila. * Blahoslavení sú tí, čo sú pozvaní na Baránkovu svadobnú hostinu.

Zasnúbim si ťa vo vernosti a ty spoznáš Pána. * Blahoslavení.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Duchovného spevu svätého kňaza Jána od Kríža

(Red. A, strofa 38)

Zasnúbim si ťa navždy

Duša zjednotená s Bohom a pretvorená v neho dýcha v Bohu pre Boha akýmsi najhlbším dychom, podobným Božiemu, ktorým Boh v nej prítomný dýcha sám v sebe ako jej vzor. Toto chcel, nakoľko to chápem, vyjadriť svätý Pavol, keď povedal: „Pretože ste synmi, poslal Boh do vašich sŕdc Ducha svojho Syna a on volá: Abba, Otče.“ To sa deje v dokonalých mužoch.

A niet sa čo diviť, že duša je schopná niečoho takého vznešeného. Veď ak jej Boh dáva tú milosť, že môže dospieť k jednote podobnej tej božskej v Najsvätejšej Trojici, prečo by bolo, prosím, neuveriteľné, že aj ona myslí, poznáva a miluje v Trojici, spolu s Trojicou, a to v najväčšej podobnosti s ňou, ale iba účasťou, lebo to v nej pôsobí Boh?

Ale ako sa to deje, nemôže nijaká moc ani múdrosť vyjadriť ináč, iba ukázať, ako nám Boží Syn vyprosil a zaslúžil ten vznešený stav a miesto, že „sme Božími deťmi“. A takto prosil Otca: „Otče, chcem, aby aj tí, ktorých si mi dal, boli so mnou tam, kde som ja“, čiže na základe účasti uskutočňovali to isté dielo, ktoré konám ja. A ďalej hovorí: „No neprosím len za nich, ale aj za tých, čo skrze ich slovo uveria vo mňa, aby všetci boli jedno ako ty, Otče, vo mne a ja v tebe, aby aj oni boli v nás jedno, aby svet uveril, že si ma ty poslal. A slávu, ktorú si ty dal mne, ja som dal im, aby boli jedno, ako sme my jedno – ja v nich a ty vo mne. Nech sú tak dokonale jedno, aby svet spoznal, že si ma ty poslal a že ich miluješ tak, ako miluješ mňa.“

To sa deje tak, že s nimi prežíva tú istú lásku, ktorú prežíva so Synom. Isteže nie prirodzene ako vo vzťahu k Synovi, ale zjednotením a premenou lásky. Ako ani to, čo tu Syn hovorí Otcovi, nechápe sa tak, že svätí majú byť jedno bytostne a prirodzene, ako sú jedno Otec a Syn, ale to iba znamená, že majú byť jedno jednotou lásky, ako Otec a Syn sú jedno v jednote Lásky. Preto duše vlastnia na základe účasti tie isté dobrá, ktoré oni vlastnia z prirodzenosti. Preto sú naozaj bohmi na základe účasti podobnosťou a spoločenstvom s tým istým Bohom.

Preto Peter povedal: „Milosť vám a pokoj v hojnosti v poznaní Boha a Ježiša, nášho Pána. Jeho božská moc nám darovala všetko, čo treba pre život a nábožnosť, poznaním toho, ktorý nás povolal vlastnou slávou a mocou. Tým nám daroval vzácne a veľmi veľké prisľúbenia, aby ste sa skrze ne stali účastnými na božskej prirodzenosti.“ A to sa deje tak, že duša má účasť na diele Trojice na základe spomenutého zjednotenia, ktoré sa dokonale uskutoční až v budúcom živote, ale už aj v tomto živote možno nájsť jeho výraznú stopu i predchuť.

Duše, stvorené na to, aby ste sa kochali v týchto vynikajúcich daroch, čo to robíte?! Okolo čoho sa točia vaše túžby?! Aká žalostná je slepota Adamových detí, keď nevidia, hoci ich zalieva toľké svetlo, a sú hluché na také hlasné volanie!

RESPONZÓRIUM

1 Jn 3, 1. 2b

Pozrite, akú veľkú lásku nám daroval Boh Otec: * Voláme sa Božími deťmi a nimi aj sme.

Vieme, že keď sa on zjaví, budeme mu podobní, lebo ho budeme vidieť takého, aký je. * Voláme sa.

MODLITBA

Modlime sa.

Pane, nadšene vyznávame, že si náš Stvoriteľ a Pán; prosíme ťa, sprevádzaj svojich služobníkov ustavičnou priazňou, aby si svoje stvorenie obnovil a obnovené aj zachoval. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2026 J. Vidéky