## 19. jún 2026

## Sv. Romualda, opáta
ľubovoľná spomienka

Narodil sa v Ravenne niekedy v polovici 10. storočia. Vybral si pustovnícky život, veľa rokov putoval z miesta na miesto, vyhľadával samotu a staval malé kláštory. Neúnavne čelil zlému správaniu vtedajších mníchov tým, že sa cvičil v čnostiach a usiloval sa o dokonalý život. Zomrel okolo roku 1027.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Ježišu, Vykupiteľ náš,

koruna slávy v nebesiach,

v tento deň láskavejšie čuj

prosiacich sluhov zbožný hlas.

Dnes vyznávač tvoj vznešený

sa zaskvel novou jasnosťou,

dnes spomíname naňho my,

tvoj ľud, výročnou slávnosťou.

Cez všetko, čo svet sľuboval,

on prešiel čistou šľapajou,

na cestu spásy vydal sa

a verne kráčal za tebou.

Správne a múdro pohrdol

rozkošou sveta prchavou

a dostal za to odmenu

uprostred svätých anjelov.

A preto, Pane, pomôž nám

ísť za ním v jeho šľapajach,

na jeho prosby odpusť nám

hriechy a zažeň každý strach.

Kriste, Kráľ dobrý, láskavý,

buď sláva tebe, Otcovi

i Duchu, ktorý bráni nás,

teraz i večne, v každý čas. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Ustatý som od volania; unavili sa mi oči, čo tak vyzerám svojho Boha.

Žalm 69, 2-22. 30-37
Nadšenie pre Boží dom
Dali mu piť víno zmiešané so žlčou. (Mt 27, 34)
I

Zachráň ma, Bože, *

lebo voda mi vystúpila až po krk.

V bezodnom bahne viaznem a nemám pevnej pôdy pod nohami, *

dostal som sa do hlbín vôd a zalieva ma príval.

Ustatý som od volania, hrdlo mi zachríplo. *

Unavili sa mi oči, čo tak vyzerám svojho Boha.

Viac než mám vlasov na hlave, *

je tých, čo ma bez príčiny nenávidia.

Mocnejší sú tí, čo ma prenasledujú, sú to nepriatelia klamárski; *

musel som vrátiť, čo som neulúpil.

Bože, ty poznáš moju pochabosť *

a moje poklesky nie sú ti skryté.

Nech sa nemusia pýriť pre mňa tí, čo dúfajú v teba, *

Pane, Bože zástupov.

Nech sa nemusia hanbiť pre mňa tí, *

čo ťa hľadajú, Bože Izraela.

Pre teba znášam potupu *

a hanba mi pokrýva tvár.

Svojim bratom som sa stal cudzincom *

a synom svojej matky neznámym.

Stravuje ma horlivosť za tvoj dom, *

padajú na mňa urážky tých, čo ťa urážajú.

V pôstoch som si dušu vyplakal, *

no aj to mi bolo na potupu.

I vrecovinu som si obliekol *

a príslovečným som sa stal.

Utŕhajú si zo mňa tí, čo vysedávajú v bráne, *

a pri víne pospevujú o mne pijani.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Ustatý som od volania; unavili sa mi oči, čo tak vyzerám svojho Boha.

Ant. 2 Do jedla mi dali žlče a keď som bol smädný, napojili ma octom.

II

Ale ja, Pane, obraciam sa modlitbou k tebe *

v tomto čase milosti.

Vypočuj ma, Bože, pre svoju veľkú dobrotu, *

pre svoju vernosť mi pomôž.

Vytrhni ma z bahna, aby som sa nepohrúžil doň, †

a budem vytrhnutý z moci svojich nenávistníkov *

i z hlbokých vôd.

Nech ma nezatopí príval vôd, †

nech ma nepohltí hlbina *

a priepasť nezavrie nado mnou pažerák.

Vyslyš ma, Pane, veď si dobrotivý a láskavý; *

pre svoje veľké milosrdenstvo pohliadni na mňa.

Neodvracaj tvár od svojho služobníka, *

veď, hľa, trpím; čím skôr ma vyslyš.

Príď ku mne a zachráň ma, *

so zreteľom na mojich nepriateľov ma vysloboď.

Ty poznáš moju potupu, *

moju hanbu i moje zneuctenie.

Ty vidíš všetkých, čo ma sužujú. *

Potupa mi zlomila srdce a ochabol som.

Čakal som, že dakto bude mať so mnou súcit, no takého som nestretol; *

čakal som, že dakto ma poteší, ale taký sa nenašiel.

Do jedla mi dali žlče *

a keď som bol smädný, napojili ma octom.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Do jedla mi dali žlče a keď som bol smädný, napojili ma octom.

Ant. 3 Hľadajte Boha a srdce vám oživne.

III

Som úbožiak, plný bolesti; *

tvoja pomoc, Bože, ma pozdvihne.

Piesňou chcem Božie meno osláviť *

a velebiť ho chválospevmi.

A Pánovi to bude milšie, ako keby som obetoval býka, *

ako keby som obetoval junca, ktorému rastú rožky a ratice.

Nech zvedia o tom ponížení a nech sa potešia; *

hľadajte Boha a srdce vám oživne.

Lebo Pán vypočuje chudobných *

a nepohŕda svojimi, keď sú v zajatí.

Nech ho chvália nebesia i zem, *

moria a všetko, čo sa hýbe v nich.

Lebo Boh zachráni Sion †

a vybuduje mestá Júdove; *

usadia sa tam a budú ich majetkom.

A zdedia ho potomci jeho služobníkov *

a tí, čo milujú jeho meno, budú v ňom prebývať.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Hľadajte Boha a srdce vám oživne.

Pán nás poučí o svojich cestách.

A my budeme kráčať po jeho chodníkoch.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Sudcov

13, 1-25

Zvestovanie Samsonovho narodenia

V tých dňoch: Synovia Izraela znova robili, čo sa Pánovi nepáči, a on ich vydal na štyridsať rokov do rúk Filištíncov.

Bol istý muž zo Saray, z kmeňa Dan, volal sa Manue. Jeho manželka bola neplodná. Zjavil sa jej Pánov anjel a povedal: „Hľa, si neplodná a bez detí; no počneš a porodíš syna. Dávaj teda pozor: nepi víno ani iný opojný nápoj a nejedz nič nečisté. Lebo počneš a porodíš syna, ktorého hlavy sa britva nedotkne: chlapec bude už od materského lona zasvätený Bohu a on začne vyslobodzovať Izraela z ruky Filištíncov.“

Ona prišla k svojmu manželovi a povedala mu: „Prišiel ku mne Boží muž, vyzeral ako Boží anjel a vzbudzoval hrôzu. Nepýtala som sa ho, odkiaľ je, a ani on mi neprezradil svoje meno. Povedal mi: ‚Hľa, počneš a porodíš syna. Dávaj pozor: nepi víno ani iný opojný nápoj a nejedz nič nečisté. Lebo chlapec bude už od materského lona zasvätený Bohu až do dňa svojej smrti.‘“

Nato sa Manue modlil k Pánovi: „Prosím, Pane, nech príde ešte raz Boží muž, ktorého si poslal, a nech nás poučí, čo máme robiť s chlapcom, ktorý sa má narodiť.“ Boh vypočul Manueho modlitbu a opäť prišiel Boží anjel k žene, keď sedela na poli. Jej manžel Manue nebol s ňou. Rýchlo teda bežala za svojím mužom a zvestovala mu: „Hľa, zjavil sa mi muž, čo prišiel ku mne v onen deň.“ Manue vstal, šiel za svojou ženou a keď prišiel k mužovi, povedal mu: „To si ty, čo si sa rozprával so ženou?“ On odpovedal: „Ja som to.“ Manue mu povedal: „Na čo máme dávať pozor a čo robiť s chlapcom, keď sa splní tvoje slovo?“ Pánov anjel Manuemu odpovedal: „Nech sa chráni všetkého, čo som povedal tvojej žene. Nech nepožíva nič, čo pochádza z viniča, nech nepije víno ani iný opojný nápoj, nech neje nič nečisté a nech zachováva, čo som jej prikázal.“

Manue povedal Pánovmu anjelovi: „Dovoľ, prosím, aby sme ťa zdržali a pripravili ti kozľa.“ Pánov anjel mu odpovedal: „Keby si ma aj zdržal, nebudem jesť tvoj chlieb. Ale ak chceš priniesť zápalnú obetu, obetuj ju Pánovi.“ Manue totiž nevedel, že je to Pánov anjel. Povedal mu: „Ako sa voláš, aby sme si ťa mohli uctiť, keď sa splní tvoje slovo?“ On mu odpovedal: „Prečo sa pýtaš na moje meno? Ono je zázračné.“ Tu Manue vzal kozľa a obetný dar z obilia, položil to na skalu a obetoval Pánovi, ktorý koná zázraky. A on i jeho žena sa prizerali. Keď potom vystúpil plameň z oltára do neba, v plameni vystúpil aj Pánov anjel. Keď to uvidel Manue a jeho manželka, padli tvárou na zem; a viac sa im Pánov anjel nezjavil. Manue hneď pochopil, že to bol Pánov anjel a povedal svojej manželke: „Určite zomrieme, lebo sme videli Boha.“ Žena mu vravela: „Keby nás Pán chcel zabiť, nebol by prijal z našich rúk zápalnú a pokrmovú obetu, ani by nám nebol býval toto všetko ukázal a také veci povedal.“

I porodila syna a dala mu meno Samson. Chlapec rástol a Pán ho požehnával. Pánov duch začal v ňom pôsobiť v Machane-Dan (Danovom tábore) medzi Saraou a Estaolom.

RESPONZÓRIUM

Lk 1, 13b. 15b; Sdc 13, 3a. 5

Anjel povedal Zachariášovi: Tvoja manželka ti porodí syna a dáš mu meno Ján. Víno a opojný nápoj piť nebude a už v matkinom lone ho naplní Duch Svätý, * Lebo bude zasvätený Bohu.

Manueho manželke sa zjavil Pánov anjel a povedal: Počneš a porodíš syna, ktorého hlavy sa britva nedotkne. * Lebo bude zasvätený Bohu.

DRUHÉ ČÍTANIE

Zo Životopisu svätého Romualda, ktorý napísal svätý Peter Damiani

(Cap. 31 et 69: PL 144, 982-983. 1005-1006)

Zaprel sám seba a nasledoval Krista

Romuald býval tri roky pri meste Parenzo. Prvý rok postavil kláštor a ustanovil v ňom opáta s bratmi, ďalšie dva roky ostal v ústraní. Tam ho Božia láska priviedla na vrchol takej dokonalosti, že pod vplyvom Svätého Ducha videl niektoré budúce udalosti a lúčmi chápavosti prenikol mnoho skrytých tajomstiev Starého i Nového zákona.

Často ho tak uchvátilo rozjímanie o Bohu, že sa takmer celý rozplýval v slzách a rozpálený žiarom nevýslovnej Božej lásky volal: Najdrahší Ježišu, najdrahší, môj sladký med, nevýslovná túžba, slasť svätých, rozkoš anjelov a všeličo podobné. To, čo on pod vplyvom Svätého Ducha volal na slávu, my nie sme schopní ľudským jazykom vyjadriť.

Kdekoľvek sa tento svätý muž ubytoval, urobil si najprv v cele oratórium s oltárom, kde sa zatvoril a zakázal iným vstupovať.

Býval na rozličných miestach. Ale keď zbadal, že sa už blíži jeho koniec, vrátil sa do kláštora, ktorý postavil vo Valle de Castro, a tam bez strachu očakával blížiacu sa smrť. Rozkázal si postaviť celu s oratóriom, kde by sa mohol zavrieť a zachovať ticho až do smrti.

Keď bol útulok hotový a jeho myseľ bola upriamená na to, že sa už čoskoro bude môcť utiahnuť, začalo jeho telo čoraz viac upadať a nakláňať sa k zemi ani nie tak chorobou ako vyčerpané vysokým vekom. V istý deň začal postupne strácať telesnú silu, pribúdali ťažkosti a veľmi ho vyčerpávali. A tak, keď sa slnko chýlilo už k západu, rozkázal dvom bratom, čo stáli pri ňom, aby vyšli von a zatvorili za sebou dvere cely; aby sa k nemu vrátili až ráno na slávenie ranných hymnov. A keď v obavách o jeho život vyšli, akoby sa im nechcelo, neponáhľali sa hneď na odpočinok, ale v úzkosti, aby ich učiteľ nečakane nezomrel, utiahli sa neďaleko cely a strážili talent vzácneho pokladu. Istý čas takto zotrvali a keď potom zbystreným sluchom napäto počúvali a nezačuli ani pohyb tela, ani nijaký hlas, správne usúdili, čo sa stalo. Vyrazili dvere, vtrhli dnu a zažali svetlo. A našli sväté telo ležať horeznačky, kým blahoslavená duša už bola vzatá do neba. Ležalo tam tak ako ešte nedocenená nebeská perla, ktorá mala byť neskôr s poctou uložená do pokladnice najvyššieho kráľa.

RESPONZÓRIUM

Dt 2, 7; 8, 5b

Požehnal ťa v každom diele tvojich rúk; vie o tvojej ceste, ako ideš cez veľkú púšť. * A býva s tebou Pán, tvoj Boh, a nič ti nechýba.

Ako človek vychováva svojho syna, tak vychováva teba. * A býva s tebou Pán, tvoj Boh, a nič ti nechýba.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, ty si prostredníctvom svätého Romualda obnovil vo svojej Cirkvi pustovnícky spôsob života; pomôž aj nám premáhať seba a nasledovať Krista, aby sme šťastne došli do nebeského kráľovstva. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2026 J. Vidéky