## 4. marec 2026

## Sv. Kazimíra
na spomienku

Syn poľského kráľa, narodil sa roku 1458. Vynikal kresťanskými čnosťami, najmä čistotou a štedrosťou voči chudobným. Bol horlivý vo viere a vrúcne uctieval Eucharistiu a Pannu Máriu. Zomrel na tuberkulózu roku 1484.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Nastal nám milostivý čas,

Boh nám ho dal a lieči nás:

lieči svet z mdloby, slabosti

zdravý liek zdržanlivosti.

Žiari deň, čo nás obnoví,

venčený svetlom Kristovým,

v ňom srdce, choré vinami,

pôst uzdraví a zachráni.

Nech očistí pôst vinníka

a túžba nech ho preniká:

za Kristom verne putovať

a večnú slávu v nebi mať.

Nech celé tvorstvo korí sa

tebe, láskavá Trojica;

my, obnovení milosťou,

spievajme pieseň s radosťou. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 My sami vo svojom vnútri vzdycháme a očakávame vykúpenie svojho tela.

Žalm 39
Prosby chorého
Stvorenie bolo podrobené márnosti z vôle toho, ktorý ho podrobil a dal mu nádej. (Rim 8, 20)
I

Povedal som: „Budem dávať pozor na svoje správanie, *

aby som nezhrešil jazykom.

K svojim ústam postavím stráž, *

dokiaľ je hriešnik predo mnou.“

Ako nemý som zatíchol a zamĺkol, šťastia zbavený, *

bolesť sa mi však znova ozvala.

Srdce sa mi rozpálilo v hrudi *

a pri rozjímaní vzplanul vo mne oheň.

A môj jazyk preriekol: *

„Daj mi poznať, Pane, môj koniec

i aký je ešte počet mojich dní; *

nech si uvedomím, aký je krátky môj život.“

Hľa, na pár piadí si mi dní nameral *

a dĺžka môjho žitia je ako nič pred tebou.

Veru, len zdaním je bytie človeka, *

každý sa mihne ako vidina.

Naozaj len nadarmo sa pachtí a lopotí, *

poklady zháňa, hoc nevie, kto ich zoberie.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. My sami vo svojom vnútri vzdycháme a očakávame vykúpenie svojho tela.

Ant. 2 Pane, vyslyš moju modlitbu, pozri na moje slzy.

II

A teraz, Pane, ešte čo mám čakať? *

Ty si moja nádej.

Zo všetkých mojich neprávostí ma vysloboď *

a nevystav ma hlupákovi na posmech.

Onemel som, neotvorím ústa, *

lebo si to ty urobil.

Odním odo mňa svoje tresty, *

bo hyniem pod úderom tvojej ruky.

Trestami za hriechy naprávaš človeka. †

Ako moľ ničíš, čo má najcennejšie; *

veru, každý človek je len márna vidina.

Pane, vyslyš moju modlitbu, *

nakloň sluch k môjmu volaniu.

Nebuď mlčanlivý k mojim slzavým nárekom; †

veď u teba som iba hosť, *

len pútnik, ako všetci moji otcovia.

Odvráť odo mňa svoj prísny pohľad, aby som pookrial, *

skôr, než odídem a než ma viac nebude.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Pane, vyslyš moju modlitbu, pozri na moje slzy.

Ant. 3 Ja stále úfam v Božie milosrdenstvo.

Žalm 52
Modlitba o pomoc proti ohováračovi
Kto sa chváli, nech sa chváli v Pánovi. (1 Kor 1, 31)

Prečo sa ešte vystatuješ zlobou ty, *

čo sa zmôžeš iba na ničomnosť?

Úklady strojíš deň čo deň, *

jazyk máš ostrý ako britva, ty podvodník.

Zlo miluješ viacej než dobro, †

lož väčšmi ako pravdu. *

Najmilšie sú ti reči zhubné, ty jazyk úlisný.

Preto ťa Boh navždy zničí, †

odstráni ťa, vyženie ťa zo stanu, *

vytrhne ti korene z krajiny žijúcich.

Spravodliví to uvidia a zľaknú sa, *

ale z neho sa vysmejú:

„Pozrite človeka, čo sa neutiekal k Bohu, †

lež zakladal si na veľkom bohatstve *

a domohol sa moci svojimi úskokmi.“

Ja som však ako zelená oliva v Božom dome. †

Úfam v Božie milosrdenstvo *

navždy a naveky.

Ustavične ťa chcem velebiť za to, čo si urobil, †

a s tvojimi svätými sa chcem spoliehať *

na tvoje meno, lebo je dobré.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Ja stále úfam v Božie milosrdenstvo.

Obráťte sa a robte pokánie.

Obnovte si srdce i ducha.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Exodus

17, 1-16

Voda zo skaly. Boj proti Amalekitom

V tých dňoch: Celá pospolitosť Izraelových synov odišla z púšte Sin, podľa Božieho rozkazu prešli ďalšími úsekmi a utáborili sa v Rafidim. Tam nebola pitná voda pre ľud. Preto ľud doliehal na Mojžiša a vravel: „Daj nám vodu na pitie!“ Mojžiš im odvetil: „Prečo sa so mnou vadíte a prečo pokúšate Pána?“ Ale vody nebolo a smädný ľud reptal proti Mojžišovi: „Načo si nás len vyviedol z Egypta? Aby si nás, naše deti a náš dobytok umoril smädom?“

Mojžiš volal k Pánovi: „Čo si počnem s týmto ľudom? Málo chýba a ukameňuje ma.“ Pán povedal Mojžišovi: „Kráčaj pred ľudom, zober so sebou niekoľko starších z Izraela. Do ruky si vezmi palicu, ktorou si udieral rieku, a choď! Hľa, ja budem stáť pred tebou na skale Horebu; udrieš na skalu, vytryskne z nej voda a ľud sa napije.“ Mojžiš tak urobil pred očami starších Izraela a nazval to miesto Massa a Meríba pre hádku synov Izraela a preto, že pokúšali Pána, keď vraveli: „Je Pán medzi nami, alebo nie?“

Tu prišiel Amalek a v Rafidim bojoval s Izraelom. Mojžiš povedal Jozuemu: „Vyber nám mužov a choď, bojuj s Amalekom. Ja budem zajtra stáť na temene pahorku s Božou palicou v ruke.“

Jozue urobil, ako mu povedal Mojžiš, a bojoval s Amalekom. Mojžiš, Áron a Hur vystúpili na vrchol pahorku. Kým mal Mojžiš zdvihnuté ruky, víťazil Izrael, ale keď ich spustil, víťazil Amalek. Lenže Mojžišovi ruky oťaželi. Vzali teda kameň, podložili mu ho a sadol si naň. Áron s Hurom mu z oboch strán ruky podopierali, a tak mu ruky neochabli až do západu slnka.

Jozue porazil Amaleka a jeho ľud ostrím meča. A Pán povedal Mojžišovi: „Zapíš to na pamiatku do knihy a povedz to Jozuemu, lebo vyhladím pamiatku na Amaleka pod nebom.“ Mojžiš postavil oltár a dal mu meno Pán Nissi (Pán je moja zástava), lebo povedal:

„Pretože sa zdvihla ruka proti Pánovmu trónu,

Pán bude bojovať proti Amalekovi

z pokolenia na pokolenie.“

RESPONZÓRIUM

Iz 12, 3. 4; porov. Jn 4, 14

Budete čerpať vodu s radosťou z prameňov spásy. * A v ten deň poviete: Oslavujte Pána a vzývajte jeho meno.

Voda, ktorú vám ja dám, stane sa vo vás prameňom vody prúdiacej do večného života. * A v ten deň poviete: Oslavujte Pána a vzývajte jeho meno.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z traktátu svätého biskupa Ireneja Proti bludom

(Lib. 4, 14, 2-3; 15, 1: SCh 100, 542. 548)

Pomocou predobrazov sa Izrael učil báť sa Boha a vytrvať v jeho službe

Na počiatku Boh stvoril človeka, aby ho obdaril svojimi darmi; vyvolil si patriarchov, aby ich spasil; pripravoval nechápavý ľud a učil ho nasledovať Boha; učil prorokov, ako majú privykať človeka na zemi nosiť jeho Ducha a žiť v spoločenstve s Bohom. On nepotrebuje nikoho, ale tým, čo jeho potrebujú, ponúkol svoje spoločenstvo; tým, ktorých si obľúbil, načrtol ako architekt plán spásy; v Egypte sám sa stal vodcom tých, čo nevideli; keď boli nespokojní na púšti, dal im ten najlepší zákon; tým, čo prišli do prisľúbenej krajiny, pridelil slušné dedičstvo; tým, čo sa vracajú k Otcovi, zabíja vykŕmené teľa a dáva najlepšie šaty. Takto rozličnými spôsobmi skladá ľudské pokolenie do súladu spásy.

Preto Ján v Apokalypse vraví: „Jeho hlas bol ako hukot veľkých vôd.“ A vody Božieho Ducha sú naozaj veľké, lebo Otec je bohatý a veľký. A Slovo prešlo cez toto všetko a napísalo zákon primeraný a vhodný pre každé stvorenie, a tak veľkodušne poskytlo pomoc tým, čo sa mu podriadili.

Takto ustanovil aj ľudu zákon, ako má zhotoviť stánok, postaviť chrám, ako voliť levitov, prinášať obety a dary, konať očisťovanie a všetku ostatnú službu.

On sám nič z toho nepotrebuje — veď stále vlastní plnosť všetkých dobier a oplýva všetkou ľúbeznou vôňou a dychom všetkých voňavých látok, dávno predtým, ako bol Mojžiš —, ale vychovával ľud, ktorý bol taký náchylný vrátiť sa k modlám. Veľa sa im venoval, a tak im pomáhal vytrvať a slúžiť Bohu. Cez vedľajšie veci ich volal k hlavnému, čiže cez telesné k duchovnému a cez pozemské k nebeskému, ako to povedal Mojžišovi: „Všetko urobíš podľa vzoru, ktorý si videl na vrchu.“

Lebo štyridsať dní sa učil rozumieť Božiemu slovu, nebeskému písmu, duchovným obrazom a predobrazom budúcich vecí, ako aj Pavol hovorí: „Pili totiž zo skaly, ktorá ich sprevádzala; a tou skalou bol Kristus.“ A keď povedal, čo je v zákone, znova dodáva: „Toto všetko sa im stalo ako predobraz a bolo napísané ako napomenutie pre nás, ktorých zastihol koniec vekov.“

Teda prostredníctvom obrazov sa učili báť sa Boha a vytrvať v jeho službe. A tak zákon a poriadok boli pre nich aj proroctvom budúcich vecí.

RESPONZÓRIUM

Porov. Gal 3, 24-25. 23

Zákon bol naším vychovávateľom pre Krista, aby sme boli ospravedlnení z viery. * Ale keď prišla viera, už nepodliehame vychovávateľovi.

Kým neprišla viera, boli sme zajatci pod dozorom zákona pre tú vieru, ktorá sa mala zjaviť. * Ale keď prišla viera, už nepodliehame vychovávateľovi.

ČÍTANIE

Zo Životopisu svätého Kazimíra, ktorý napísal pravdepodobne súveký autor

(Cap. 2-3, Acta Sanctorum Martii 1, 347-348)

Ukladal si poklad podľa prikázaní Najvyššieho

Kazimírovo srdce bolo tak zaplavené a preplnené až neuveriteľnou, nepredstieranou úprimnou láskou voči všemohúcemu Bohu, ktorú v ňom rozpaľoval Boží Duch, že pretekala z hlbín jeho srdca von na blížneho, a nebolo mu nič milšie, nič žiaducejšie, ako rozdať nielen svoj majetok, ale aj seba celého darovať a rozdať Kristovým chudobným, pocestným, chorým, zajatcom a utrápeným ľuďom.

Pre vdovy, siroty a utláčaných nebol len ochrancom, len opatrovníkom, ale aj otcom, synom a bratom.

Veru, bolo by treba napísať dlhú históriu, keby sa tu mali spomenúť jednotlivé skutky jeho najvyššej lásky k Bohu a k ľuďom, ktorými sa skvel.

Ťažko povedať alebo si predstaviť, ako pestoval spravodlivosť, ako sa cvičil v umiernenosti, akou múdrosťou vynikal, o akú silu a pevnosť ducha sa opieral, a to vo veku, v ktorom sú ľudia od prírody náchylní vrhať sa strmhlav do zla.

Otcovi denne pripomínal spravodlivosť pri riadení kráľovstva jemu zvereného ľudu. A keď sa niekedy niečo z nedbalosti alebo z ľudskej slabosti zanedbalo, nikdy to nezabudol kráľovi skromne pripomenúť.

Na záujmy chudobných a biednych hľadel ako na svoje vlastné a podporoval ich, a preto ho ľud nazýval obhajcom chudobných. Hoci bol kráľovským synom a pochádzal zo vznešeného rodu, s nikým mu nebolo zaťažko stýkať sa alebo sa rozprávať, ani s tým najnepatrnejším a najnižšie postaveným človekom.

Vždy chcel radšej patriť medzi tichých a chudobných v duchu, ktorým patrí nebeské kráľovstvo, než medzi slávnych a mocných tohto sveta. Ani sa neuchádzal o najvyššiu ľudskú moc, ani ju nikdy nechcel prijať, keď mu ju otec ponúkal. Bál sa, aby ostne bohatstva, ktoré náš Pán Ježiš Kristus nazval tŕním, nezranili jeho ducha, alebo aby ho nepoškvrnila nákaza pozemských vecí.

Všetci jeho domáci, počnúc komorníkom a sekretárom, veľkí a vynikajúci muži, z ktorých niektorí ešte žijú a dôverne poznali jeho život v súkromí, tvrdia a dosvedčujú, že žil až do konca ako panic a ako panic dovŕšil svoj posledný deň.

RESPONZÓRIUM

Sir 29, 14; 1 Tim 6, 11b

Ukladaj si poklad podľa prikázaní Najvyššieho. * A bude ti to na osoh ako zlato.

Usiluj sa o spravodlivosť, nábožnosť, vieru, lásku, trpezlivosť, miernosť. * A bude ti to na osoh ako zlato.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci Bože, tebe slúžiť znamená kraľovať; na orodovanie svätého Kazimíra dopraj, aby sme ti vytrvalo slúžili v spravodlivosti a svätosti. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2026 J. Vidéky