## 21. január 2026

## Sv. Agnesy, panny a mučenice
spomienka

Zomrela ako mučenica v Ríme v druhej polovici 3. storočia alebo pravdepodobnejšie začiatkom 4. storočia. Pápež Damaz ozdobil jej hrob básňou a mnohí Otcovia, počnúc svätým Ambrózom, ju zahrnuli chválou.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Agnesa žiari Božou láskou celá,

ňou posilňuje slabosť svojho tela,

cudnosťou drží v moci telo čisté,

zvíťazí iste.

Jej dušu svätú zbor anjelov zdraví,

Agnesa ide do nebeskej slávy:

Ježiš ťa čaká, panna nežná, čistá,

nevesta Krista.

Maj, panna, súcit s naším žitím ťažkým,

vypros nám milosť, oheň svätej lásky;

nech nám Pán neba dá čistoty krásu

i večnú spásu.

Nakloň nám Pána, Vládcu neba, zeme:

ľudu, čo vrúcne prosí o zmierenie,

nech nám dá pokoj a s ním večné šťastie

on, dobrý pastier.

Baránka s láskou všetci ospevujme

s Agnesou, ktorej Kristus ženíchom je,

nech on je pánom, spasiteľom naším

po všetky časy. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 My sami vo svojom vnútri vzdycháme a očakávame vykúpenie svojho tela.

Žalm 39
Prosby chorého
Stvorenie bolo podrobené márnosti z vôle toho, ktorý ho podrobil a dal mu nádej. (Rim 8, 20)
I

Povedal som: „Budem dávať pozor na svoje správanie, *

aby som nezhrešil jazykom.

K svojim ústam postavím stráž, *

dokiaľ je hriešnik predo mnou.“

Ako nemý som zatíchol a zamĺkol, šťastia zbavený, *

bolesť sa mi však znova ozvala.

Srdce sa mi rozpálilo v hrudi *

a pri rozjímaní vzplanul vo mne oheň.

A môj jazyk preriekol: *

„Daj mi poznať, Pane, môj koniec

i aký je ešte počet mojich dní; *

nech si uvedomím, aký je krátky môj život.“

Hľa, na pár piadí si mi dní nameral *

a dĺžka môjho žitia je ako nič pred tebou.

Veru, len zdaním je bytie človeka, *

každý sa mihne ako vidina.

Naozaj len nadarmo sa pachtí a lopotí, *

poklady zháňa, hoc nevie, kto ich zoberie.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. My sami vo svojom vnútri vzdycháme a očakávame vykúpenie svojho tela.

Ant. 2 Pane, vyslyš moju modlitbu, pozri na moje slzy.

II

A teraz, Pane, ešte čo mám čakať? *

Ty si moja nádej.

Zo všetkých mojich neprávostí ma vysloboď *

a nevystav ma hlupákovi na posmech.

Onemel som, neotvorím ústa, *

lebo si to ty urobil.

Odním odo mňa svoje tresty, *

bo hyniem pod úderom tvojej ruky.

Trestami za hriechy naprávaš človeka. †

Ako moľ ničíš, čo má najcennejšie; *

veru, každý človek je len márna vidina.

Pane, vyslyš moju modlitbu, *

nakloň sluch k môjmu volaniu.

Nebuď mlčanlivý k mojim slzavým nárekom; †

veď u teba som iba hosť, *

len pútnik, ako všetci moji otcovia.

Odvráť odo mňa svoj prísny pohľad, aby som pookrial, *

skôr, než odídem a než ma viac nebude.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Pane, vyslyš moju modlitbu, pozri na moje slzy.

Ant. 3 Ja stále úfam v Božie milosrdenstvo.

Žalm 52
Modlitba o pomoc proti ohováračovi
Kto sa chváli, nech sa chváli v Pánovi. (1 Kor 1, 31)

Prečo sa ešte vystatuješ zlobou ty, *

čo sa zmôžeš iba na ničomnosť?

Úklady strojíš deň čo deň, *

jazyk máš ostrý ako britva, ty podvodník.

Zlo miluješ viacej než dobro, †

lož väčšmi ako pravdu. *

Najmilšie sú ti reči zhubné, ty jazyk úlisný.

Preto ťa Boh navždy zničí, †

odstráni ťa, vyženie ťa zo stanu, *

vytrhne ti korene z krajiny žijúcich.

Spravodliví to uvidia a zľaknú sa, *

ale z neho sa vysmejú:

„Pozrite človeka, čo sa neutiekal k Bohu, †

lež zakladal si na veľkom bohatstve *

a domohol sa moci svojimi úskokmi.“

Ja som však ako zelená oliva v Božom dome. †

Úfam v Božie milosrdenstvo *

navždy a naveky.

Ustavične ťa chcem velebiť za to, čo si urobil, †

a s tvojimi svätými sa chcem spoliehať *

na tvoje meno, lebo je dobré.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Ja stále úfam v Božie milosrdenstvo.

Moja duša sa spolieha na jeho slovo.

Moja duša očakáva Pána.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Deuteronómium

7, 6-14; 8, 1-6

Izrael, vyvolený ľud

V tých dňoch Mojžiš povedal ľudu:

„Ty si ľud zasvätený Pánovi, svojmu Bohu. Teba si Pán, tvoj Boh, vyvolil zo všetkých národov, čo sú na zemi, aby si bol jeho vlastným ľudom. Pán sa k vám pripútal a vyvolil si vás nie preto, že by ste boli počtom prevýšili iné národy – veď ste najmenší zo všetkých národov –, ale preto, že vás Pán miluje a zachováva prísahu, ktorou sa zaviazal vašim otcom. Preto vás vyviedol mocnou rukou a vykúpil ťa z domu otroctva, z ruky faraóna, egyptského kráľa. Vedz teda, že Pán, tvoj Boh, je jediný Boh, verný Boh, ktorý zachováva zmluvu a milosrdenstvo do tisíceho pokolenia voči tým, čo ho milujú a zachovávajú jeho prikázania, a tým, čo ho nenávidia, odpláca hneď a zničí ich, nebude odkladať; ihneď im vráti, čo si zasluhujú. Preto zachovávaj prikázania, nariadenia a ustanovenia, ktoré ti ja dnes dávam, aby si ich plnil.

Ak budete počúvať tieto ustanovenia a budete ich zachovávať a plniť, aj Pán, tvoj Boh, zachová voči tebe zmluvu a milosrdenstvo, ktoré prisahal tvojim otcom, bude ťa milovať a požehnávať, rozmnoží ťa a požehná plod tvojho života a plod tvojej zeme, tvoje obilie, hrozno a olej aj mláďatá dobytka a prírastok tvojich oviec v krajine, o ktorej prisahal tvojim otcom, že ju dá tebe. Budeš požehnaný nad všetky národy. Nebude u teba neplodného ani v jednom pohlaví, ani u ľudí, ani v tvojich stádach.

Dávaj veľký pozor, aby si zachoval každé prikázanie, ktoré ti ja dnes dávam, aby ste mohli žiť, aby ste sa rozmnožili, vošli a zaujali krajinu, o ktorej Pán prisahal vašim otcom. A spomínaj si na celú cestu, ktorou ťa Pán, tvoj Boh, týchto štyridsať rokov viedol po púšti, aby ťa pokoril a vyskúšal, aby sa ukázalo, čo je v tvojom srdci, či budeš zachovávať jeho prikázania alebo nie. Pokoril ťa, nechal ťa hladovať a potom ti dal za pokrm mannu, ktorú si nepoznal ani ty, ani tvoji otcovia, aby ti ukázal, že nielen z chleba žije človek, ale z každého slova, ktoré vychádza z Pánových úst. Počas týchto štyridsiatich rokov sa odev, ktorý si si obliekal, nezodral a noha ti neopuchla. Uváž teda vo svojom srdci, že ako človek vychováva svojho syna, tak vychováva teba Pán, tvoj Boh, aby si zachovával nariadenia Pána, svojho Boha, aby si kráčal po jeho cestách a bál sa ho.“

RESPONZÓRIUM

1 Jn 4, 10b. 16a; Iz 63, 8b. 9b

Boh nás miloval a poslal svojho Syna ako zmiernu obetu za naše hriechy. * A my, čo sme uverili, spoznali sme lásku, akú má Boh k nám.

Pán sa stal naším záchrancom; on sám nás vo svojej láske vykúpil. * A my, čo sme uverili, spoznali sme lásku, akú má Boh k nám.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z traktátu svätého biskupa Ambróza o pannách

(Lib. 1, cap. 2. 5. 7-9; PL 16 [edit. 1845], 189-191)

Ešte nepodlieha trestu a už je zrelá pre víťazstvo

Sú narodeniny panny, nasledujme jej neporušenosť, sú narodeniny mučenice, prinášajme obety! Dnes má narodeniny svätá Agnesa. Podľa tradície mala dvanásť rokov, keď podstúpila mučeníctvo. Aká to odporná bezcitnosť, ktorá sa nezastavila pred takým útlym vekom! Ale aj veľká sila viery, ktorá sa osvedčila už v takom veku!

Bolo na tom tielku miesto pre ranu? A tá, ktorá nemala čo nadstaviť meču, mala čím zvíťaziť nad mečom. A devy v tomto veku neznesú ani prísny pohľad rodičov a keď sa pichnú ihlou, plačú ako pri ťažkom zranení.

A ona sa neľaká krvavých rúk katov, nehybne stojí pod ťarchou rinčiacich reťazí. A potom ponúka celé telo meču zbesilého vojaka. Nevie ešte, čo je smrť, a už je pripravená. A keď ju proti jej vôli vlečú k pohanským oltárom, medzi ohňami vystrie ruky ku Kristovi a priamo v modlárskom obetišti znázorní trofej víťazného Pána. A potom vkladá šiju i obe ruky do železných pút, ale nijaké puto nemohlo zovrieť také útle údy.

Nový druh mučeníctva? Ešte nepodlieha trestu a už je zrelá pre víťazstvo. Neschopná bojovať, schopná zvíťaziť. Stala sa vynikajúcou učiteľkou čností, hoci vek na to ešte nemala. Nevesta sa tak neponáhľa na svadobné lôžko, s akou radosťou sa táto panna ponáhľala na miesto popravy, s hlavou ozdobenou nie natočenými vlasmi, ale Kristom, ovenčená nie kvetmi, ale čnosťami.

Všetci plačú, ona neplače. Mnohí sa čudujú, že sa tak ľahko vzdáva svojho života, hoci ho ešte neužila, a dáva ho už ako dožitý. Všetci žasnú, že už vydáva svedectvo Bohu, a ešte pre svoj vek nemôže svedčiť o sebe. A nakoniec dosiahne, že sa verí o Bohu tej, ktorej sa ešte neverí o človeku, lebo čo presahuje prírodu, hovorí o Pôvodcovi prírody.

Ako jej kat hrozil, aby ju zastrašil! Ako jej lichotil, aby ju presvedčil! Koľkí ju prehovárali, aby sa stala ich manželkou! Ale ona hovorí: „Už to je krivda voči Snúbencovi, čakať, že sa niekomu zapáčim. Chcem patriť tomu, ktorý si ma prvý vyvolil. Na čo čakáš, kat? Nech zahynie telo, ktoré možno milovať očami, čo ja nechcem.“ Tu vstala, pomodlila sa a sklonila šiju.

Mohol si vidieť, ako sa kat chveje, akoby bol odsúdený on; ako sa trasie pravica zabíjača, bledne mu tvár od strachu pred cudzím nebezpečenstvom, kým dievča sa nebojí vlastného. Máte tu teda v jednej obete dvojaké mučeníctvo: čistoty a viery. Aj pannou ostala, aj mučeníctvo dosiahla.

RESPONZÓRIUM

Slávme sviatok svätej Agnesy a pripomeňme si, ako trpela; * Vo svojej mladosti stratila smrť a našla život.

Lebo milovala jedine Pôvodcu života. * Vo svojej mladosti stratila smrť a našla život.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci a večný Bože, ty si volíš, čo svet pokladá za slabé, aby si zahanbil to, čo je silné; prosíme ťa, láskavo dopraj, aby sme aj my, čo slávime narodenie tvojej svätej mučenice Agnesy pre nebo, nasledovali jej vytrvalosť vo viere. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2026 J. Vidéky