## 4. únor 2026

## Sv. Kateřiny z Ricci, panny, řeholnice
nezávazná památka
pro dominikány (OP)

Narodila se 23. dubna 1522 v přední florentské rodině Ricciů. Když jí zemřela matka, dal ji otec na výchovu do kláštera benediktinek v Monticelli u Florencie. Ve dvanácti letech ji chtěl provdat, ale na její prosby jí dovolil vstoupit do kláštera dominikánských terciářek v Pratu. Při vstupu 18. května 1535 přijala řeholní jméno Kateřina. Už v době formace se u ní začala objevovat různá mystická vytržení. Její spolusestry je však pokládaly za roztržitost a uvažovaly o jejím propuštění. Jen na velké prosby směla zůstat. V klášteře žila v přísném pokání. Milovala Krista a s ním chtěla vykupovat, usmiřovat a obětovat se za spásu lidstva. Jako odměnu jí Kristus vtiskl svoje rány do rukou, nohou a boku. V letech 1542-1554 prožívala v extázích i na svém vlastním těle Kristovo utrpení. Přestože v jejím životě dominovaly mystické prožitky, byla ženou velmi praktickou. Působila jako podpřevorka, novicmistrová a v roce 1552 ji sestry zvolily za svou doživotní převorku. Dbala, aby v klášteře byla poctivě zachovávána všechna řeholní pravidla. Byla duchovní přítelkyní svatého Karla Boromejského, svatého Pia V., svaté Marie Magdalény de Pazzi; jako přítelkyně svatého Filipa Neriho s ním sdílela úctu k Jeronýmu Savonarolovi. Její dopisy jsou svědectvím italské duchovní literatury 16. století. Svou mimořádnou úctu ke Kristovu utrpení vyjádřila zvláště ve verších o umučení, složených z úryvků Písma svatého. Obětovala svůj život na odčinění hříchů světa, za obnovu církve a především za dobrý výsledek Tridentského koncilu. Zemřela po dlouhé nemoci v Pratu 2. února 1590. Benedikt XIV. ji 29. června 1746 svatořečil.

Večerní chvály

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Zpívejme panně vznešené

slavnostní píseň našich chval;

Beránek, její Snoubenec,

ji k věčné svatbě povolal.

V království blízko Sieny,

v Etrurii je zrozená

a dary ducha Božího

i milostí obdařená.

Anděl ji modlit naučil,

že k nebesům až vzlétala

a na svém těle přeněžném

bolesti Krista prožila.

Věnec jí dává trnový

Snoubenec její na kříži,

prsten i srdce, stigmata;

v objetí se k ní přiblíží.

Snoubenko šťastná, nebeskou

ty blažeností oplýváš,

modlitby vyslyš laskavě

nás, kdo tě snažně prosíme.

Snoubenče panen, Ježíši,

Synu Rodičky nejčistší,

kéž nebešťané blažení

věčně tě chválí písněmi. Amen.

PSALMODIE

Ant. 1 Hodna úžasu mi je tvá znalost, Pane.

Žalm 138 (139), 1-18.23-24
Boží vševědoucnost
Kdo pochopí myšlení Páně? Kdo mu byl rádcem? (Řím 11, 34)
I

Pane, ty mě prohlédáš a znáš mě, †

o mně víš, ať sedám nebo vstávám, *

postihneš mé úmysly už z dálky.

Ať jdu nebo ležím, tys tak určil, *

všechny moje cesty jsou ti známy.

Ještě nemám slovo na jazyku *

a ty, Pane, už je slyšíš celé.

Zpředu, zezadu mě obepínáš, *

pevně na mně spočívá tvá ruka.

Hodna úžasu mi je tvá znalost, *

nedostupná, nepochopitelná.

Kam bych mohl před tvým duchem jít, *

kam bych mohl prchnout před tvou tváří?

Vystoupil bych do nebe – jsi tam; *

ustlal bych si v podsvětí – i tam jsi!

Kdybych si vzal křídla jitřenky, *

snesl se až k nejzazšímu moři,

i tam ruka tvá mě zachytí, *

pravice tvá by mě uchopila.

Řeknu-li: „Snad ukryje mě tma, *

zahalím se nocí místo světlem,“

ani tma ti temná nebude, †

noc ti zjasní jako světlo denní, *

temnota tvým očím bude světlem. △

Ant. Hodna úžasu mi je tvá znalost, Pane.

Ant. 2 Já, Pán, zpytuji srdce a zkouším ledví, abych dal každému podle jeho skutků.

II

Vždyť ty sám jsi stvořil moje nitro, *

ty sám jsi mě v lůně matky utkal.

Děkuji ti za svůj vznik tak zvláštní! †

Podivuhodná jsou tvoje díla! *

Dobře to má duše rozpoznává.

Podstata má nebyla ti tajna, †

když jsem já byl v skrytu teprv tvořen, *

pestře spřádán v samé hloubi země.

Před očima měls můj celý úděl, *

vše už bylo napsáno v tvé knize.

Moje dny už byly utvořeny, *

dříve než z nich kterýkoli vzešel.

Tvé myšlenky však jsou nad můj dosah, *

Bože, jejich plnost nedozírná!

Chtít je sčítat: je jich víc než písku; *

sčetl bych je, u tebe bych zůstal.

Zkoumej, Bože, poznávej mé srdce, *

zkoušej mě a poznávej, jak smýšlím!

Pohleď, zdali nejdu cestou špatnou, *

veď mě cestou věky osvědčenou! △

Ant. Já, Pán, zpytuji srdce a zkouším ledví, abych dal každému podle jeho skutků.

Ant. 3 V něm bylo stvořeno všechno a všechno má trvání v něm.

Kantikum
Kristus je dříve zrozený než celé tvorstvo a prvorozený mezi vzkříšenými z mrtvých

Srov. Kol 1, 12-20

Radostně děkujme Bohu Otci, *

že nám dal účast na podíle věřících ve světle,

že nás vytrhl z moci temnoty *

a převedl do království svého milovaného Syna:

v něm máme vykoupení skrze jeho krev, *

odpuštění hříchů.

On je věrný obraz neviditelného Boha, *

prvorozený ze všech tvorů,

v něm bylo stvořeno všechno †

na nebi i na zemi, *

svět viditelný i neviditelný,

ať to jsou andělé při trůnu, *

nebo knížata a mocnosti:

všechno je stvořeno skrze něj a pro něj: †

on je dříve než všechno ostatní, *

a všechno má trvání v něm.

A on je hlava těla církve, †

on je počátek, prvorozený z mrtvých, *

aby měl ve všem prvenství.

Otci se totiž zalíbilo, aby v něm přebývala všechna plnost, *

a aby skrze něho se sebou usmířil všechno,

tím, že jeho krví prolitou na kříži *

zjednal pokoj jak na nebi, tak na zemi. △

Ant. V něm bylo stvořeno všechno a všechno má trvání v něm.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Zj 19, 6-9

A tehdy jsem uslyšel, jak volá přečetný zástup – podobalo se to hukotu velkých vod a mocnému dunění hromů: „Aleluja! Pán, náš Bůh vševládný, se ujal království! Radujme se, jásejme a vzdejme mu čest, neboť nadešla Beránkova svatba, jeho nevěsta se připravila. Bylo jí dáno, aby se oblékla do skvěle bílého kmentu“ – kmentem jsou dobré skutky věřících. A dále mi řekl: „Zapiš to: Blaze těm, kdo jsou pozváni k Beránkově svatební hostině!“

KRÁTKÉ RESPONSORIUM

Srdce mé i tělo * jásá k Bohu živému. Srdce mé.

Má duše dychtí a prahne po příbytcích Páně. * Jásá k Bohu živému. Sláva Otci. Srdce mé.

KANTIKUM PANNY MARIE

Ant. ke Kantiku Panny Marie Kateřina jako moudrá panna měla účast na Kristově utrpení a připravila svou lampu; když Pán přišel, vešla s ním ke svatební hostině.

Nebo: Kdo je mezi vámi největší, ať je vaším služebníkem. Kdo se povyšuje, bude ponížen, a kdo se ponižuje, bude povýšen, praví Pán.

PROSBY

Dobrota věčného Otce k jeho lidu sahá až do oblak. Proto k němu volejme s radostí v srdci:

Bože, ať se veselí všichni, kdo v tebe doufají.

Bože, tys neposlal svého Syna svět soudit, ale aby byl svět skrze něj spasen,

dej, ať nám jeho smrt na kříži přinese hojný užitek.

Podle tvé vůle jsou kněží služebníky Kristovými a rozdavateli tvých tajemství,

dej jim věrnost, moudrost a lásku.

Dej těm, kteří se ti zcela zasvětili pro nebeské království,

aby zůstali věrní tvému volání a následovali tvého Syna.

Tys na počátku stvořil člověka jako muže a ženu, a tak jsi položil základ rodinného života,

uchovej všechny rodiny v upřímné lásce.

Kristova oběť zničila všechen hřích,

odpusť proto všem zemřelým jejich viny.

Otče náš.

MODLITBA

Bože, tys chtěl, aby se svatá Kateřina proslavila rozjímáním o utrpení tvého Syna; na její přímluvu nám dej, abychom i my zbožně uctívali toto tajemství, a tak dosáhli ovoce vykoupení. Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2026 J. Vidéky