## 3. leden 2026

## Nejsvětějšího jména Ježíš
nezávazná památka

Jméno Ježíš (hebrejsky Jehošua, zkráceně Ješua) znamená „Jahve je spása“. Anděl ohlašující Ježíšovo jméno (Mt 1,21) dodává: „on totiž spasí svůj lid od hříchů“. Ježíš slibuje těm, kdo se budou při modlitbě dovolávat jeho jména, že budou vyslyšeni (Mk 16,17-18; Jan 14,13-14 a 16,23-24). Sv. Lukáš dosvědčuje na několika událostech (Lk 9,49; 10,17; Sk 3,1-16 a 4,8-12; 16,16-18) účinnost s vírou spojeného vzývání Ježíšova jména. Zpočátku bylo při slavení liturgie připomínáno Ježíšovo jméno v den oktávu Narození Páně předčítáním evangelní zprávy (Lk 2,21), že novorozenému Spasiteli osmého dne po jeho narození „dali jméno Ježíš“. V 1. polovině 16. století šířil úctu k nejsvětějšímu Jménu Ježíš významný františkánský kazatel sv. Bernardin Sienský. Samostatný svátek nejsvětějšího Jména Ježíš se od roku 1530 začal slavit ve františkánském řádu 14. ledna. V roce 1721 bylo jeho slavení rozšířeno pro celou církev a přeloženo na neděli po Zjevení Páně. Sv. Pius X. ho přeložil na neděli mezi 1. a 6. lednem; pokud na 2. až 5. leden nepřipadla neděle, slavil se 2. ledna.

Ranní chvály

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Od bran, z nichž slunce vychází,

až tam, kde konec zemský je,

ať zní zpěv Kristu Vladaři,

synáčku Panny Marie.

Původce světa blažený

svých sluhů tělo obléká,

by zachránil své stvoření

a tělem spasil člověka.

Zamčeným lůnem matčiným

vniká zář Boží milosti:

již chová svaté Panny klín

jí dosud skryté tajemství.

Dům cudných útrob přitom už

je v Boží stánek proměněn.

Ta, jíž se netkl žádný muž,

počala syna slovem jen.

Zrodil se z lidské Matky Pán,

jejž Gabriel jí zvěstoval.

V lůně své matky skrytý Jan

radostí nad ním zaplesal.

Jeslemi nebyl poděšen,

nechal se v seno položit,

sytil se trochou mléka ten,

jenž nedá ptactvu hladem mřít.

Zní nebem jásot, chvalozpěv,

zpívají Bohu andělé,

když pastýřům se Pastýř všech

i Tvůrce zjeví ve chlévě.

Buď sláva tobě, Ježíši,

zrozený Pannou nejčistší,

i Otci, Duchu milosti

po všechny věky věčnosti. Amen.

PSALMODIE

Ant. 1 Hned s úsvitem se mé oči obracejí k tobě.

Žalm 118 (119), 145-152
XIX – ק (Kóf)

Ze srdce volám: vyslyš mě, Pane, *

poslušen budu tvých přikázání!

Volám k tobě, chraň mě a zachraň, *

budu tvé příkazy poctivě plnit.

S úsvitem přicházím, o pomoc prosím, *

s důvěrou spoléhám na tvé slovo.

Oči mé bdí už před noční hlídkou, *

hloubat chci o tvém rozhodnutí.

Slyš můj hlas ve svém milosrdenství, *

uděl mi život podle své vůle!

Blíží se ti, kdo mi úklady strojí, *

vzdáleni přitom zákonu tvému.

Zato však ty jsi mi nablízku, Pane, *

věrně platí tvá ustanovení.

Z výroků tvých už dávno jsem poznal, *

že jsi je stanovil na všechny věky. △

Ant. Hned s úsvitem se mé oči obracejí k tobě.

Ant. 2 Mou silou i chválou je Pán, a stal se mi zachráncem.

Kantikum
Vítězná píseň po přechodu Rudým mořem

Ex 15,1-4a.8-13.17-18

Ti, kdo zvítězili v boji se šelmou, zpívali píseň Mojžíše, Božího služebníka. (Srov. Zj 15, 23)

Zpívejme Pánu: je vznešený a slavný, *

koně i s jezdcem smetl do moře.

Mou silou i chválou je Pán; *

a stal se mi zachráncem.

On je můj Bůh, a já ho velebím, *

Bůh mého otce, a já ho vyvyšuji.

Pán je hrdinný bojovník, †

jeho jméno je Všemohoucí. *

Faraonovy vozy i jeho vojsko smetl do moře.

Závan tvého hněvu navršil vody, †

vlny se jako hráz zastavily, *

objevila se hluboká cesta středem moře.

Nepřítel řekl: Pustím se za nimi a doženu je, *

rozdělím si kořist a ukojím svou duši,

vytasím meč *

a má ruka si je podrobí.

Tys ale dal zavanout svému dechu a zavalilo je moře, *

potopili se jak olovo v mohutných vodách.

Kdo z mocných se ti podobá, Pane? †

Kdo je ti podobný vznešeností a svatostí, *

tobě, strašlivému a slavnému, který dělá divy?

Vztáhl jsi pravici, a zhltla je země. *

A milosrdně jsi vodil tento lid, který jsi zachránil.

Provázel jsi ho svou mocí *

až k svému svatému příbytku.

Uvedl jsi jej a štípil na své hoře, *

na pevném místě, které sis, Pane, připravil za obydlí,

za svou svatyni, k níž jsi, Pane, položil základy. *

Pán kraluje na věky, vždycky. △

Ant. Mou silou i chválou je Pán, a stal se mi zachráncem.

Ant. 3 Velebte Pána, všichni lidé. †

Žalm 116 (117)
Chvála Božího milosrdenství
Pohané oslavují Boha, že jim prokázal milosrdenství. (Řím 15, 9)

Velebte Pána, všichni lidé, *

† slavte ho, všechny národy!

Nad námi mocná jeho milost *

a věrnost Páně na věky. △

Ant. Velebte Pána, všichni lidé.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Iz 62, 11-12

Řekněte siónské dceři: „Hle, přichází tvá spása, u sebe má svou mzdu, před sebou má svůj zisk.“ Nazvou je: „Svatý lid, vykoupení od Hospodina.“

KRÁTKÉ RESPONSORIUM

Pán dal poznat. * Aleluja, aleluja. Pán.

Dílo své spásy. * Aleluja, aleluja. Sláva Otci. Pán.

ZACHARIÁŠOVO KANTIKUM

Ant. k Zachariášovu kantiku Vydal se, aby vysvobodil svůj lid, a získal si jméno věčné.

PROSBY

Náš Vykupitel, Syn Boží, se stal člověkem, aby člověka obnovil. S radostí ho vzývejme:

Pane Ježíši, buď s námi.

Ježíši, Synu živého Boha, odlesku Otce, věčné světlo, Králi slávy, slunce spravedlnosti, Synu Panny Marie,

rozjasni tento den slávou svého vtělení.

Ježíši, obdivuhodný rádce, Bože silný, Otče budoucího věku, Kníže pokoje,

usměrňuj naši cestu svatostí svého života.

Ježíši všemohoucí, trpělivý, poslušný, tichý a pokorný srdcem,

ukaž všem lidem sílu mírnosti.

Ježíši, otče chudých, slávo svých věřících, pastýři dobrý, světlo pravé, moudrosti nekonečná, dobroto nesmírná, naše cesto a živote náš,

uděl své církvi ducha chudoby.

Otče náš.

MODLITBA

Bože, tys založil spásu lidského rodu na vtělení svého Slova; ať na tvém lidu spočine slitování, o něž tě prosíme: ať všichni poznají, že není žádné jiné jméno, které bychom mohli vzývat, než jméno tvého Jednorozeného Syna. Neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2026 J. Vidéky