## 29. duben 2026

## Sv. Kateřiny Sienské, panny a učitelky církve,
patronky Evropy, terciářky
Svátek
pro dominikány (OP)

Narodila se v Sieně 25. března 1347 jako předposlední z pětadvaceti dětí. Velmi mladá se zasvětila Bohu soukromým slibem čistoty. Kolem roku 1367 byla přijata mezi dominikánské řeholní terciářky. Pod vedením dominikánů Tomáše Caffariniho a blahoslaveného Rajmunda z Kapuy vedla intenzivní duchovní život. Byla omilostněna stigmaty. Sama poskytovala duchovní vedení mnoha lidem. Svou lásku ke Kristu neprožívala jen v nějakých mystických prožitcích, žila ji i ke Kristu mystickému, tedy k církvi. Vedle své osobní svatosti se jí podařilo úžasným způsobem rozvinout apoštolát lásky k církvi. Bolestně prožívala situaci církve ve své době. Papež žil v Avignonu a byl pod silným vlivem francouzského krále, jenž se projevoval nejen v oblasti politické, ale také v rozmařilém a nákladném způsobu života. Docházelo k postupnému zesvětšťování církve. Kateřina si byla vědoma, že jedinou cestou k obnově je vymanit papeže z područí francouzského dvora a přimět ho k návratu do Říma. To se sice podařilo, ale francouzský král se nevzdal a krátce nato nastal západní rozkol, schisma. Kateřina to velmi těžce nesla. Abychom pochopili její výjimečnost, musíme si uvědomit, že žena ve 14. století se nemohla účastnit veřejného života. Kateřina se však pohybovala mezi nejvýznamnějšími muži své doby. Do jejího kroužku patřili básníci i politici, umělci i teologové. Přestože neměla vzdělání, jaké si v té době mohly dopřát jen dcery nejvýznamnějších rodin, dokázala proniknout spleť italských i evropských poměrů. Deset let intenzivní činnosti ji naprosto vyčerpalo. Zemřela 29. dubna 1380. Kanonizována byla 29. června 1461 Piem II. Bl. Pius IX. ji prohlásil druhou patronkou města Říma. Tehdy byly její ostatky slavnostně přeneseny do baziliky Santa Maria sopra Minerva. V roce 1970 ji bl. Pavel VI. prohlásil za učitelku církve.

Nona

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému,
jako byla na počátku, i nyní i vždycky a na věky věků. Amen. Aleluja.

HYMNUS

Teď skví se hodina ta již,

co vyprostila z temnot kříž,

celý svět ze tmy vyvedla

a nové světlo rozžehla.

Toť chvíle, kdy se rozhodl

Pán vzbudit těla ze hrobů

a jim vstát z mrtvých nařídil,

nový dech žití když jim vlil.

V obnovu světa věříme,

v němž zákon smrti pomine

a života dar blažený

potrvá bez omezení.

Ježíši, každý tvor tě chval,

neboť jsi slavně z mrtvých vstal,

i Otce, Ducha milosti

ať věčně všechno tvorstvo ctí. Amen.

ŽALTÁŘ

Ant. Aleluja, aleluja, aleluja.

Žalm 118 (119), 145-152
XIX – ק (Kóf)

Ze srdce volám: vyslyš mě, Pane, *

poslušen budu tvých přikázání!

Volám k tobě, chraň mě a zachraň, *

budu tvé příkazy poctivě plnit.

S úsvitem přicházím, o pomoc prosím, *

s důvěrou spoléhám na tvé slovo.

Oči mé bdí už před noční hlídkou, *

hloubat chci o tvém rozhodnutí.

Slyš můj hlas ve svém milosrdenství, *

uděl mi život podle své vůle!

Blíží se ti, kdo mi úklady strojí, *

vzdáleni přitom zákonu tvému.

Zato však ty jsi mi nablízku, Pane, *

věrně platí tvá ustanovení.

Z výroků tvých už dávno jsem poznal, *

že jsi je stanovil na všechny věky.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Žalm 93 (94)
Pán mstitel spravedlivých
Pán to všechno přísně trestá: Bůh nás přece nepovolal k nečistotě, ale k posvěcení. (1 Sol 4, 6-7)
I

Bože odplaty, můj Pane, *

Bože pomsty, zaskvěj se!

Povstaň, ty, jenž soudíš zemi, *

pyšným jejich skutky splať!

Jak se hříšní dlouho, Pane, *

jak se dlouho budou smát?

Tlachají a mluví zpupně, *

chvástají se, zločinci!

Po tvém lidu, Pane, šlapou, *

tisknou tvoje dědictví!

Poutníky a vdovy rdousí, *

zabíjejí sirotky!

Říkají: Pán toho nedbá, *

nevidí Bůh Jákobův.

Pozor, pošetilci v lidu! *

Hlupáci, kdy zmoudříte?

Neslyší, kdo ucho vsadil, *

nevidí, kdo stvořil zrak?

Neztrestá, kdo vodí rody, *

lidem dává poznání?

Pán zná myšlenky všech lidí, *

že jsou van a nicota.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

II

Šťasten, koho učíš, Pane, *

vedeš ve svém zákoně!

Pokoj za dnů zlých mu přeješ, *

až vykopou hříšným past.

Vždyť svůj lid Pán nezavrhne, *

neopustí dědictví.

Spravedliví dojdou práva, *

šťastných konců poctiví.

Kdo však postaví se za mne *

proti těm, kdo pášou zlo,

kdo se zastane mé věci, *

před zločinným násilím?

Nebýt Pán mým pomocníkem, *

padl jsem v kraj mlčení.

Dřív než pomyslím, že klesám, *

už mě, Pane, podpíráš!

Když se v srdci množí úzkost, *

útěchou mě vzpružuješ.

Je tvým spojencem soud zkázy, *

který křivdí bezprávně?

Zničit chtějí spravedlivé, *

odsoudit krev nevinnou!

Avšak pro mne Pán je hradem, *

skálou spásy mé je Bůh.

On je ztrestá za úskoky, †

v jejich zlobě zahubí, *

zahubí je Pán, náš Bůh!

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Aleluja, aleluja, aleluja.

KRÁTKÉ ČTENÍ

1 Kor 1, 18-19

Ti ovšem, kteří jdou k záhubě, považují nauku o kříži za hloupost. My však, kteří budeme zachráněni, víme, že tím Bůh projevil svou moc. Stojí totiž v Písmu: „Způsobím, že k ničemu nebude moudrost moudrých a že vezme za své chytrost chytrých.“

V Boha doufám a obavy nemám, aleluja.

Co proti mně zmůže člověk? Aleluja.

ZÁVĚREČNÁ MODLITBA

Modleme se.

Prostřednictvím svaté Kateřiny nás, Bože, poučuješ, že získáme světlo pravého sebepoznání, když poznáme současně a podivuhodně, co jsi ty v nás a co jsme my v tobě. Proto na její prosby dej, ať po tak pravdivém poznání prospíváme ve ctnosti, abychom tě dovedli den ze dne dokonaleji milovat a dokonaleji ti sloužit. Skrze Krista, našeho Pána.

Amen.

Při společném slavení liturgie hodin se dodá:

Dobrořečme Pánu.

Bohu díky.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2026 J. Vidéky