## 24. říjen 2026

## Sv. Antonína Marie Klareta, biskupa
nezávazná památka

Narodil se 23. XII. 1807 v Sallentu nedaleko Barcelony ve Španělsku jako pátý z deseti dětí. Po vysvěcení na kněze (1835) působil jako farář a jako apoštolský misionář v rodné Katalánii a krátký čas také na Kanárských ostrovech. Založil společnost pro vydávání náboženských knih (1847); sám jich také mnoho napsal. V roce 1849 založil misionářskou kongregaci klaretinů. Od roku 1850 byl arcibiskupem v Santiagu na Kubě, kde předtím 14 let neměli biskupa. Začal pořádat exercicie pro kněze, pastorační vizitace a lidové misie. Založil ženský vzdělávací institut klaretinek (1855). Organizoval charitativní a sociální činnost; ve všech farnostech zřídil lidové spořitelny (1854) a učil zemědělce hospodařit tak, aby byli soběstační. Vzbudil tím nenávist majitelů černých otroků; viděli v něm revolucionáře, několikrát na něj spáchali atentát a nakonec dosáhli toho, že se musel vrátit do Španělska (1857). Stal se zpovědníkem královny a doprovázel ji do vyhnanství ve Francii (1868). Účastnil se prvního vatikánského sněmu (1869-1870), tam onemocněl a po návratu zemřel 24. X. 1870 v cisterciáckém opatství ve Fontfroide v jižní Francii. Za svatého byl prohlášen v roce 1950.

Ranní chvály

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Chvála tobě, Bože věčný,

žes nás ochránil v čas noční,

dal rána ve zdraví se dočkati

a světlo dnešního dne spatřiti,

sluší se za to tě chváliti.

Ty jsi světlo světa pravé,

trvající, neskonalé,

rač nám dáti v tvém světle choditi,

tento den k tvé cti, chvále stráviti,

rač cesty naše spravovati.

Abychom v ctnosti, v svatosti,

v tvé živi jsouce milosti,

naše povinnosti zde konali

a v tobě své potěšení měli,

na svou smrt vždy pamatovali.

Hle, nyní je ten čas vzácný,

hle, nyní jsou dny spasení,

umějme my jich sobě vážiti,

hleďme časů dobrých nemařiti,

chcem-li do života přijíti.

ŽALMY

1. ant. Přicházím na úsvitě a spoléhám na tvá slova.

Žalm 119 (118), 145-152
XIX (Kof)

Volám z celého srdce: vyslyš mě, Hospodine, *

tvé příkazy chci zachovávat.

Volám k tobě: zachraň mě, *

a budu plnit tvá přikázání.

Přicházím na úsvitě a o pomoc volám, *

spoléhám na tvá slova.

Horlivější jsou mé oči než oči noční hlídky, *

abych rozjímal o tvém výroku.

Slyš můj hlas podle svého milosrdenství, Hospodine, *

a dej mi život podle svého rozhodnutí!

Blíží se ti, kdo mě lstivě pronásledují, *

daleko jsou od tvého zákona.

Blízko jsi, Hospodine, *

a všechny tvé předpisy jsou věrné.

Již dlouho vím z tvých přikázání, *

žes je ustanovil na věčné časy.

Ant. Přicházím na úsvitě a spoléhám na tvá slova.

2. ant. Hospodin je má síla, jej opěvuji, stal se mou spásou.

Kantikum
Vítězná píseň po přechodu Rudým mořem

Ex 15,1-4a.8-13.17-18

Ti, kdo zvítězili v boji se šelmou, zpívali píseň Mojžíše, Božího služebníka. (Zj 15,2.3)

Chci zpívat Hospodinu, neboť je velmi vznešený, *

koně i jezdce svrhl do moře.

Hospodin je má síla, jej opěvuji, *

stal se mou spásou.

On je můj Bůh, a já ho chválím, *

Bůh mého otce, a já ho oslavuji.

Hospodin je hrdina ve válce, †

jeho jméno je Hospodin. *

Faraonovy vozy i jeho vojsko svrhl do moře.

Dechem tvých nozder nakupily se vody, †

vztyčily se jako hráz proudy, *

ztuhly vlny uprostřed moře.

Nepřítel pravil: „Budu je pronásledovat a dostihnu je, †

rozdělím kořist, naplní se jí má touha, *

vytasím svůj meč, zmocní se jich má ruka.“

Zadul jsi svým hněvem, †

přikrylo je moře, *

potopili se jak olovo v mohutných vodách.

Kdo je mezi bohy jako ty, Hospodine, †

kdo je jako ty vznešený ve svatosti, hrozný a chvályhodný; *

konáš podivuhodné věci.

Vztáhl jsi svou pravici, *

pohltila je země.

Ve svém milosrdenství vedl jsi lid, *

který jsi vykoupil,

svou silou jsi ho nesl *

do svého svatého příbytku.

Přivedeš a zasadíš svůj lid na hoře, *

na svém vlastnictví,

na místě, kde si, Hospodine, buduješ své sídlo, *

ve svatyni, Pane, kterou vystavěly tvé ruce.

Hospodin bude kralovat *

navěky a navždy.

Ant. Hospodin je má síla, jej opěvuji, stal se mou spásou.

3. ant. Chvalte Hospodina, všichni lidé. †

Žalm 117 (116)
Chvála Božího milosrdenství
Pohané oslavují Boha, že jim prokázal milosrdenství. (Řím 15,9)

Chvalte Hospodina, všichni lidé, *

† oslavujte ho, všechny národy,

neboť mocně vládne nad námi jeho milosrdenství *

a Hospodinova věrnost trvá navěky.

Ant. Chvalte Hospodina, všichni lidé.

KRÁTKÉ ČTENÍ

2 Petr 1,10-11

Bratři, vynasnažte se, aby bylo vaše povolání a vyvolení pevné, neboť když to děláte, jistě nikdy neklopýtnete. Tak vám bude dopřán volný přístup do věčného království našeho Pána a spasitele Ježíše Krista.

ZPĚV PO KRÁTKÉM ČTENÍ

Volám k tobě, Hospodine, * ty jsi mé útočiště. Volám.

Ty jsi můj úděl v zemi živých, * ty jsi mé útočiště. Sláva Otci. Volám.

ZACHARIÁŠOVO KANTIKUM

Antifona k Zachariášovu kantiku: Hospodine, buď světlem pro ty, kdo žijí v temnotě a v stínu smrti!

PROSBY

Kristus chtěl být jedním z nás, aby se stal naším milosrdným a věrným veleknězem u Boha. Chvalme ho a prosme ho:

Pane, otevři nám poklady své lásky.

Slunce spravedlnosti, tobě ať je zasvěcen náš den,

neboť jsi nás na křtu osvítil.

Každou hodinu tohoto dne ti budeme dobrořečit

a ve všem chválit tvé jméno.

Tvá matka Maria ochotně uchovávala tvá slova ve svém srdci,

veď dnes naše kroky podle svých slov.

Dej nám, kteří putujeme uprostřed věcí porušitelných, očekávat nebeskou neporušitelnost,

abychom už nyní skrze víru, naději a lásku okoušeli budoucí blaženost.

Otče náš.

MODLITBA

Bože, tys poslal svatého biskupa Antonína, aby s velikou láskou a trpělivostí hlásal evangelium; veď i nás, abychom vždy a ve všem jednali podle tvé vůle a ve spojení s Kristem se usilovně snažili získat své bratry. Prosíme o to skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2026 J. Vidéky