## 22. červenec 2026

## Sv. Marie Magdalény
svátek

Pocházela z Magdaly na západním břehu Tiberiadského jezera. V evangeliu je uváděna jako první mezi ženami, které doprovázely Ježíše a jeho učedníky (Lk 8,2-3). Spolu s Pannou Marií, apoštolem Janem a dalšími ženami stála pod Ježíšovým křížem (Jan 19,25; srov. Mt 27,56 a Mk 15,40) a byla při jeho pohřbu (Mt 27,61; Mk 15,47). V neděli pak časně ráno byla mezi ženami, které přišly k prázdnému hrobu (Mk 16,1; Lk 24,10), setkala se se vzkříšeným Ježíšem a měla zprávu o tom oznámit jeho učedníkům (Jan 20,1-18; srov. Mk 16,9). Od doby sv. Řehoře Velikého ztotožňovala západní liturgie Marii Magdalénu s dalšími dvěma ženami: s Marií, sestrou Lazara a Marty (Lk 10,38-41; Jan 11,1 a násl.; 12,1 a násl.; srov. Mk 14,3-9 a Mt 26,6-13) a s nejmenovanou hříšnicí u stolu v domě farizea (Lk 7,36-50); východní liturgie však tyto tři ženy důsledně rozlišuje. Památka sv. Marie Magdalény se v západní církvi slaví od 12. století. Papež František povýšil památku Marie Magdalény na svátek v červnu 2016.

Modlitba dopoledne

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Pán nás vybízí k modlení

a vůli svou v tom nemění;

blaze, kdo s vírou modlí se,

neb oč prosí, to odnese.

Modlete se večer, ráno,

co chcete, bude vám dáno,

proste jen ve víře čisté,

Bůh vás uslyší zajisté.

Kdo jej rád prosí, dostává,

v tom záleží Boží sláva,

a ten, kdo hledá, dosáhne

i to, co sám nevystihne.

Kristus je cesta i dveře,

kdo tluče, tomu otevře,

pokorný lásky dochází,

prostý vždy před něj přichází.

Nebo:

Dobrý Pane Ježíši,

nechť má duše uslyší

hned zrána tvůj milý hlas,

že mé práci požehnáš.

Žehnáš všem pracujícím

a vroucně se modlícím,

proto před každou prací

duch se k tobě obrací.

Dej mi, Pane, rozum ten,

bych tak činil každý den,

sloužil tobě upřímně,

svou práci konal věrně.

I dnes žehnej mé práci,

ať svůj smysl neztrácí,

neb bez tvého přispění,

marné vše mé snažení.

ŽALMY

1. ant. Volám k tobě, Hospodine, spoléhám na tvá slova.

Žalm 119 (118), 145-152
XIX (Kof)

Volám z celého srdce: vyslyš mě, Hospodine, *

tvé příkazy chci zachovávat.

Volám k tobě: zachraň mě, *

a budu plnit tvá přikázání.

Přicházím na úsvitě a o pomoc volám, *

spoléhám na tvá slova.

Horlivější jsou mé oči než oči noční hlídky, *

abych rozjímal o tvém výroku.

Slyš můj hlas podle svého milosrdenství, Hospodine, *

a dej mi život podle svého rozhodnutí!

Blíží se ti, kdo mě lstivě pronásledují, *

daleko jsou od tvého zákona.

Blízko jsi, Hospodine, *

a všechny tvé předpisy jsou věrné.

Již dlouho vím z tvých přikázání, *

žes je ustanovil na věčné časy.

Ant. Volám k tobě, Hospodine, spoléhám na tvá slova.

2. ant. Hospodin zná myšlenky lidí: jsou věru marné.

Žalm 94 (93)
Bůh zakročí ve prospěch spravedlivých
Pán to všechno přísně trestá: Bůh nás přece nepovolal k nečistotě, ale k posvěcení. (1 Sol 4,6.7)
I (1-11)

Bože, mstiteli, Hospodine, *

Bože, mstiteli, objev se!

Povstaň, ty, který soudíš zemi, *

dej odplatu zpupným!

Jak dlouho budou bezbožníci, Hospodine, *

jak dlouho budou bezbožníci jásat?

Tlachají, drze mluví, *

vychloubají se všichni zlosynové.

Hospodine, šlapou po tvém lidu *

a tvé dědictví trýzní.

Vdovy a přistěhovalce vraždí, *

sirotky zabíjejí.

Říkají: „Hospodin nevidí, *

nevšímá si toho Bůh Jakubův.“

Dejte pozor, pošetilci z lidu, *

nerozumní, kdy dostanete rozum?

Že by neslyšel, kdo vsadil ucho? *

Že by neviděl, kdo utvořil oko?

Že by nepotrestal, kdo vychovává národy, *

kdo učí lid moudrosti?

Hospodin zná myšlenky lidí: *

jsou věru marné.

Ant. Hospodin zná myšlenky lidí: jsou věru marné.

3. ant. Hospodin mi bude útočištěm a posilou mé naděje.

II (12-23)

Šťastný člověk, jehož vychováváš, Hospodine, *

a ve svém zákoně vyučuješ,

abys mu popřál klidu od zlých časů, *

dokud se nevykope jáma pro bezbožného.

Neboť nezavrhne Hospodin svůj národ *

a své dědictví neopustí.

Ale právo se vrátí ke spravedlnosti, *

následovat ji budou všichni upřímného srdce.

Kdo se mě zastane proti zločincům, *

kdo pro mě povstane na zlosyny?

Kdyby mně Hospodin nepomáhal, *

brzo by odpočívala duše má v tichu smrti.

Jen si pomyslím: „Má noha je vratká“, *

už mě podpírá, Hospodine, tvá milost.

Když se mi v nitru rozmnoží starosti, *

tvá útěcha vzpruží mou duši.

Spojí se s tebou stolec zkázy, *

který týrá pod zdáním práva?

Vrhají se na život spravedlivého *

a nevinnou krev odsuzují.

Hospodin mi bude jistě útočištěm, *

můj Bůh bude má záchranná skála.

Odplatí jim jejich nepravost †

a zahubí je vlastní jejich zlobou, *

zahubí je Hospodin, náš Bůh.

Ant. Hospodin mi bude útočištěm a posilou mé naděje.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Gal 6,8

Kdo seje do svého těla, z těla sklidí záhubu. Kdo však seje do ducha, z ducha sklidí věčný život.

Blaze těm, jejichž cesta je bezúhonná,

kteří kráčejí v zákoně Hospodinově.

MODLITBA

Modleme se.

Bože, tvůj jednorozený Syn poslal Marii Magdalénu, aby jako první zvěstovala jeho učedníkům radostné velikonoční poselství; na její přímluvu dej, ať i my hlásáme vzkříšeného Krista a jednou ho spatříme ve věčné slávě. Neboť on s tebou žije a kraluje na věky věků.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2026 J. Vidéky