## 15. říjen 2026

## Sv. Terezie od Ježíše,
panny a učitelky církve
památka

Narodila se 28. III. 1515 v Avile ve středním Španělsku. Když jí bylo 14 let, zemřela jí matka a otec ji dal na vychování k sestrám augustiniánkám. Po vstupu ke karmelitkám (1536) prožívala nejprve období vážného onemocnění a neklidu. V roce 1557 se rozhodla vyloučit ze svého života všechno, co by ji odvádělo od Boha. Začala žít životem hluboké vnitřní modlitby a toužila po návratu k původní řeholi s přísnou klauzurou. Po založení prvního kláštera reformovaných karmelitek (1562) zakládala další a po setkání se sv. Janem od Kříže (1568) dávala podnět k zakládání i mužských reformovaných klášterů. Její spisy se staly školou modlitby. Zemřela v Albě de Tormes 4. X. 1582; v důsledku právě začínající gregoriánské reformy kalendáře byl následující den 15. X. V roce 1622 byla prohlášena za svatou a v roce 1970 za učitelku církve. Tereziánská mystika, vyznačující se smyslem pro realitu duchovního života a intimním osobním vztahem ke Kristu, silně ovlivnila duchovní vývoj své doby a měla velký vliv i na myšlení a tvorbu našich barokních náboženských autorů v 17. století.

Nešpory

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému,
jako byla na počátku, i nyní i vždycky a na věky věků. Amen. Aleluja.

HYMNUS

Ach, jak ve mně srdce hoří,

že málem ve mně neshoří!

Láska mě na svět zplodila,

láska se se mnou zrodila.

Život můj je milování,

i má smrt je milování.

Ach, člověče, zanech světa,

sic bude po tobě veta!

Láska Boží trvá stále,

mimo ni je vše nestálé.

Miluj Boha bez přestání,

v něm své stálé mívej stání.

Miluj jednorozeného,

od věčnosti zplozeného

Syna Boha jediného,

v kráse, ctnosti předivného,

jenž může srdce raniti

i je sobě podmaniti.

Ten, který pro mě umíral,

ten dveře k lásce otvíral.

K tomu pospíchám srdečně,

jemu živa budu věčně.

Ó přešťastné milování,

ach, přerozkošné kochání!

ŽALMY

1. ant. Hospodin je mé milosrdenství, mé útočiště a můj útulek.

Žalm 144 (143)
Prosba za vítězství a pokoj
Jeho ruce se naučily bojovat, když zvítězil nad světem – řekl: „Já jsem přemohl svět.“ (Sv. Hilarius)
I (1-8)

Veleben buď Hospodin, má Skála, *

on učí mé ruce bojovat, mé prsty zápolit.

On je mé milosrdenství, mé útočiště, *

má pevnost a můj zachránce,

můj štít a můj útulek, *

on mi podmaňuje národy.

Hospodine, co je člověk, že se o něho staráš, *

co je smrtelník, že na něho myslíš?

Člověk se podobá vánku, *

jeho dny stínu, který přechází.

Hospodine, skloň svá nebesa a sestup, *

dotkni se hor, a budou dýmat.

Sešli blesk a rozpraš nepřátele, *

vystřel své šípy a poděs je!

Vztáhni svou ruku z výšin, *

vytrhni mě a vysvoboď z přívalu vod a z ruky cizáků,

jejich ústa mluví lež *

a pravice přísahá křivě.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Hospodin je mé milosrdenství, mé útočiště a můj útulek.

2. ant. Šťastný národ, jehož Bohem je Hospodin.

II (9-15)

Bože, novou píseň ti zazpívám, *

na harfě s desíti strunami ti zahraji;

tobě, jenž dáváš králům vítězství, *

který jsi vysvobodil Davida, svého služebníka.

Zachraň mě před zhoubným mečem *

a vysvoboď mě z ruky cizáků,

jejich ústa mluví lež *

a pravice přísahá křivě.

Naši synové ať jsou jako štěpy *

vyrostlé v mladistvé síle,

naše dcery ať jsou jako nárožní sloupy, *

sloupy vytesané pro chrám.

Naše sýpky ať jsou plné, *

ať oplývají vším plodem,

náš brav ať má tisíce mláďat, †

ať se množí po mnoha tisících na našich nivách, *

náš skot ať je obtížen náklady!

Ať nedojde k prolomení hradeb ani k vyhnanství, *

ať v našich ulicích nezazní nářek!

Šťastný národ, jemuž se takto daří, *

šťastný národ, jehož Bohem je Hospodin.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Šťastný národ, jehož Bohem je Hospodin.

3. ant. Od nynějška patří vítězství a královská vláda našemu Bohu.

Kantikum
Boží soud

Zj 11,17-18; 12,10b-12a

Děkujeme ti, Pane, Bože vševládný, *

který jsi a který jsi byl,

žes převzal svou velikou moc *

a ujal ses vlády.

Pohané se rozzuřili, *

ale tu přišel tvůj hněv a čas soudit mrtvé:

dát odměnu tvým služebníkům prorokům a věřícím *

a těm, kdo se tě bojí, malým i velkým;

a zahubit ty, *

kdo hubili zemi.

Od nynějška patří vítězství, moc a královská vláda našemu Bohu *

a panování jeho Pomazanému,

neboť byl svržen žalobník našich bratří, *

který na ně žaloval před naším Bohem ve dne v noci.

Oni nad ním zvítězili Beránkovou krví *

a slovem svého svědectví,

protože nemilovali svůj život natolik, *

že by se zalekli smrti.

Proto se veselte, nebesa *

a vy, kteří v nich přebýváte!

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Od nynějška patří vítězství a královská vláda našemu Bohu.

KRÁTKÉ ČTENÍ

1 Kor 7,32b.34a

Kdo nemá manželku, stará se o věci Páně, jak by se líbil Pánu. A žena nevdaná a panna se stará o věci Páně, aby byla svatá na těle i na duši.

ZPĚV PO KRÁTKÉM ČTENÍ

Nadešla Beránkova svatba, * svaté panny, pojďte naproti Kristu Pánu.

Nadešla Beránkova svatba, * svaté panny, pojďte naproti Kristu Pánu.

Blaze těm, kdo jsou pozváni k Beránkově svatební hostině;

svaté panny, pojďte naproti Kristu Pánu.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému.

Nadešla Beránkova svatba, * svaté panny, pojďte naproti Kristu Pánu.

KANTIKUM PANNY MARIE

Antifona ke kantiku Panny Marie: Přistup, nevěsto Kristova, a přijmi korunu, kterou ti od věků připravil Pán.

Můj duch jásá v Bohu

Lk 1,46-55

Velebí *

má duše Hospodina

a můj duch jásá v Bohu, mém spasiteli, *

neboť shlédl na svou nepatrnou služebnici.

Od této chvíle mě budou blahoslavit *

všechna pokolení,

že mi učinil veliké věci ten, který je mocný. *

Jeho jméno je svaté.

A jeho milosrdenství (trvá) od pokolení do pokolení *

k těm, kdo se ho bojí.

Mocně zasáhl svým ramenem, *

rozptýlil ty, kdo v srdci smýšlejí pyšně.

Mocné sesadil z trůnu *

a ponížené povýšil,

hladové nasytil dobrými věcmi *

a bohaté propustil s prázdnou.

Ujal se svého služebníka Izraele, *

pamatoval na své milosrdenství,

jak slíbil našim předkům, *

Abrahámovi a jeho potomkům navěky.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Přistup, nevěsto Kristova, a přijmi korunu, kterou ti od věků připravil Pán.

PROSBY

Náš Pán Ježíš Kristus stále povolává k životu v panenské čistotě ty, kdo se mu chtějí zcela zasvětit. Oslavujme ho spolu s nimi a prosme ho:

Ježíši, Králi panen, vyslyš nás.

Kriste, ty sis připravil církev jako nevěstu,

očišťuj ji svou milostí, aby byla svatá a bez vady.

Ježíši, Králi panen, vyslyš nás.

Ty chceš, aby církev věrně setrvávala v neporušenosti víry,

chraň a posiluj křesťany, jejichž víra je ohrožena.

Ježíši, Králi panen, vyslyš nás.

Ty pomáháš těm, kdo se ti zasvětili, zbavovat se pozemských nedokonalostí,

veď nás, ať po příkladu svatých panen žijeme stále plněji životem, který pramení z tebe.

Ježíši, Králi panen, vyslyš nás.

Svatá N. je jedna z prozíravých panen, které ti vyšly naproti s rozžatou lampou,

nedopusť, aby v lampách panen tobě zasvěcených dohořel olej věrnosti.

Ježíši, Králi panen, vyslyš nás.

Svaté panny vešly s tebou na svatební hostinu,

uveď do nebeské hodovní síně také naše zemřelé.

Ježíši, Králi panen, vyslyš nás.

Otče náš, jenž jsi na nebesích,
posvěť se jméno tvé.
Přijď království tvé.
Buď vůle tvá jako v nebi, tak i na zemi.
Chléb náš vezdejší dej nám dnes.
A odpusť nám naše viny,
jako i my odpouštíme našim viníkům.
A neuveď nás v pokušení,
ale zbav nás od zlého.

MODLITBA

Bože, tys osvítil svatou Terezii působením svého Svatého Ducha, aby ukazovala církvi cestu k dokonalosti; prosíme tě, dej, ať je nám její nauka pokrmem na této cestě, abychom tak jako ona toužili po opravdové svatosti. Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Není-li přítomen kněz nebo jáhen anebo modlí-li se někdo sám, končí se slovy:

Dej nám, Bože, své požehnání,
chraň nás všeho zlého
a doveď nás do věčného života.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2026 J. Vidéky