## 16. prosinec 2026

## Středa, doba adventní, 3. týden
3. týden žaltáře

Modlitba se čtením

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému,
jako byla na počátku, i nyní i vždycky a na věky věků. Amen. Aleluja.

Tento úvod se vynechává, předcházelo-li uvedení do první modlitby dne.

HYMNUS

Věrná duše, radostně

máš Krále přijmouti,

srdce jemu poddati,

co starého, vše obnoviti

a na jeho příchod čekati

a s nadějí vstříc jemu jíti.

Neb on rychle pospíchá

svůj lid navštíviti,

pokoj s sebou přinésti,

zarmoucené obveseliti,

z moci hříchů vysvoboditi,

příbytek svůj u nás najíti.

V světle choďme, nebluďme,

ke Kristu se znejme

a v pravdě jemu služme,

s toužebným hlasem ho žádejme,

aby ráčil nás navštíviti,

svou milostí obohatiti.

Bychom v ní zde společně

vždycky přebývali,

do konce setrvali,

navěky v nebi kralovali,

dej nám to, Kriste přežádoucí,

ó Králi, Pane všemohoucí.

ŽALMY

1. ant. Navěky chci zpívat o Hospodinových milostech. †

Žalm 89 (88), 2-38
Bůh je milosrdný a věrný
Z (Davidova) potomstva vyvedl Bůh podle zaslíbení jako spasitele Ježíše. (Sk 13,23)
I (2-19)

Navěky chci zpívat o Hospodinových milostech, *

† po všechna pokolení hlásat svými ústy tvou věrnost.

Řekl jsi totiž: „Navěky je založena milost.“ *

Na nebi jsi upevnil svou věrnost.

„Smlouvu jsem sjednal se svým vyvoleným, *

přísahal jsem Davidovi, svému služebníku:

Navěky zajistím tvůj rod *

a tvůj trůn zbuduji na všechna pokolení.“

Nebesa oslavují tvé divy, Hospodine, *

a tvou věrnost shromáždění svatých.

Neboť kdo se může v oblacích rovnat Hospodinu, *

kdo z Božích synů se podobá Pánu?

Bůh je strašný ve sboru svatých, *

veliký a hrozný nad všechny kolem sebe.

Hospodine, Bože zástupů, kdo je jako ty? *

Mocný jsi, Hospodine, a tvá věrnost tě obklopuje.

Ty vládneš nad nezkrotným mořem, *

ty poutáš jeho vzduté vlny.

Tys probodl a rozdupal Rahab, *

svým silným ramenem jsi rozptýlil své nepřátele.

Tvá jsou nebesa, tvá je i země, *

založil jsi svět a vše, co jej plní.

Sever i jih jsi stvořil, *

Tábor a Hermon plesají v tvém jménu.

Tvé rámě je mocné, *

silná je tvá ruka, zdvižena tvá pravice.

Spravedlnost a právo jsou základem tvého trůnu, *

milost a věrnost před tebou kráčejí.

Šťastný je lid, který dovede oslavovat, *

chodí, Hospodine, v záři tvé tváře.

V tvém jménu jásají ustavičně *

a honosí se tvou spravedlností.

Neboť ty jsi leskem jejich moci *

a tvou přízní roste naše síla.

Vždyť náš vladař náleží Hospodinu, *

náš král Svatému Izraele.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Navěky chci zpívat o Hospodinových milostech.

2. ant. Kristus, Syn Boží, pochází jako člověk z rodu Davidova.

II (20-30)

Kdysi ve vidění jsi mluvil ke svým zbožným a řekls: †

„Jinochu jsem dal přednost před bojovníkem, *

povýšil jsem vyvoleného z lidu.

Nalezl jsem Davida, svého služebníka, *

pomazal jsem ho svým svatým olejem,

pevně ho drží má ruka *

i mé rámě ho posiluje.

Nepřítel ho neoklame, *

zvrácený člověk ho nepokoří.

Zničím před ním jeho protivníky *

a pobiji ty, kdo ho nenávidí.

Má věrnost a láska ho budou provázet, *

ve jménu mém zmohutní jeho síla.

Položím jeho ruku na moře *

a na řeky jeho pravici.

On mě bude vzývat: Ty jsi můj otec, *

můj Bůh a skála mé spásy.

Já pak ho ustanovím prvorozeným synem, *

nejvyšším mezi králi země.

Navěky mu zachovám svou milost, *

má smlouva s ním platit nepřestane.

Dám věčné trvání jeho rodu, *

jeho trůn bude jako věk nebes.“

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Kristus, Syn Boží, pochází jako člověk z rodu Davidova.

3. ant. Přísahal jsem Davidovi, svému služebníku; jeho potomstvo potrvá navěky.

III (31-38)

„Jestliže jeho synové opustí můj zákon *

a nebudou jednat podle mých příkazů,

jestliže poskvrní má ustanovení *

a nezachovají má přikázání:

potrestám metlou jejich nepravost *

a ranami jejich provinění.

Svou milost mu však neodejmu *

a svou věrnost neporuším.

Nezapřu svoji smlouvu, *

výrok svých rtů nepozměním.

Jednou provždy jsem přísahal při své svatosti, *

jistě neselžu Davidovi.

Jeho potomstvo potrvá navěky, *

jeho trůn bude přede mnou jako slunce,

jako měsíc, který je upevněn navěky, *

věrný svědek na nebi.“

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Přísahal jsem Davidovi, svému služebníku; jeho potomstvo potrvá navěky.

Hospodine, náš Bože, obnov nás,

rozjasni svou tvář a budeme spaseni.

PRVNÍ ČTENÍ

Z knihy proroka Izaiáše

31,1-3; 32,1-8

Království opravdové spravedlnosti

Běda těm, kteří sestupují do Egypta pro pomoc,

spoléhají na koně,

doufají ve vozy, že jich je mnoho,

a v jezdce, že jsou velmi zdatní,

ale nevzhlížejí ke Svatému Izraele

a nehledají Hospodina!

A přece i on je schopen způsobit neštěstí,

neodvolává svá slova:

povstane proti domu zločinců,

proti pomoci těch, kdo páchají nepravost.

Vždyť Egypťané jsou lidé, a nikoli Bůh,

jejich koně jsou tělo, nikoli duch.

Až Hospodin vztáhne svou ruku,

klopýtne pomocník

a padne ten, jemuž pomáhal,

všichni zahynou spolu.

Hle, král bude kralovat spravedlivě

a velmožové budou vládnout podle práva.

Každý (z nich) bude jako přístřeší před větrem,

jako útočiště před lijákem,

jako proudy vod v bezvodém kraji,

jako stín mohutné skály na vyprahlé zemi.

Oči těch, kdo vidí, nebudou zamlženy

a uši těch, kdo slyší, budou pozorně naslouchat.

Srdce ukvapených se naučí rozvažovat

a jazyk koktavých bude mluvit hbitě a zřetelně.

Pošetilý se už nebude nazývat šlechetným

a podvodníkovi se už nebude říkat vznešený.

Pošetilý totiž mluví hloupě

a jeho srdce se zabývá nepravostí,

takže jedná bezbožně,

o Hospodinu mluví rouhavě,

touhu hladového nenasytí

a žíznivému odpírá nápoj.

Nejhorší jsou podvody podvodníka:

myslí jenom na hanebnosti,

jak by ubožáky zničil lživou řečí,

i když chuďas dokazuje své právo.

Šlechetný člověk však dává ušlechtilé rady

a vytrvává ve šlechetnosti.

ZPĚV PO PRVNÍM ČTENÍ

Iz 32,3.4; Jer 23,5

Oči těch, kdo vidí, nebudou zamlženy a uši těch, kdo slyší, budou pozorně naslouchat. * Srdce ukvapených se naučí rozvažovat.

Vzbudím Davidovi zákonitý výhonek, krále, který bude panovat moudře. * Srdce ukvapených se naučí rozvažovat.

DRUHÉ ČTENÍ

Z traktátu „Proti bludným naukám“ od svatého Ireneje, biskupa

(Lib. 4,20,4-5: SCh 100,634-640)

Při Kristově příchodu lidé uvidí Boha

Jeden je Bůh, a ten slovem a moudrostí vše učinil a uspořádal.

A je tu jeho Slovo, náš Pán Ježíš Kristus, ten se v posledních časech stal člověkem a žil mezi lidmi, aby spojil konec s počátkem, to jest člověka s Bohem.

Proto proroci, obdařeni od tohoto Slova prorockým charismatem, ohlašovali jeho příchod v lidském těle. Podle přání Otce se tak sloučil a spojil Bůh a člověk. Boží Slovo od samého počátku oznamovalo, že lidé Boha uvidí a že Bůh s nimi bude na zemi pobývat a rozmlouvat, že se ujme tvora, kterého stvořil, až mu přinese spásu, a že se mu dá poznat, že nás zachrání z rukou všech, kdo nás nenávidí, to jest vysvobodí od veškerého ducha hříchu, a způsobí, abychom mu zbožně a spravedlivě sloužili po všechny dny svého života a aby člověk proniknut Božím Duchem vešel do slávy Otce.

Proroci tedy předpovídali, že lidé uvidí Boha; jak to říká i sám Pán: Blahoslavení čistého srdce, neboť oni budou vidět Boha.

Pro jeho vznešenost a nevyslovitelnou slávu nikdo nemůže Boha spatřit a zůstat naživu; Otec totiž přesahuje naše vnímání. Avšak pro svou lásku a dobrotu, a protože může všecko, poskytl těm, kteří jej milují, i to, že mohou vidět Boha; jak to také předpovídali proroci: že co je nemožné u lidí, je možné u Boha.

Člověk zajisté ze své moci Boha nespatří. Ten se však podle své vůle dá spatřit lidem, kterým chce, kdy chce a jakým způsobem chce; Bůh je přece všemohoucí. Dal se kdysi vidět prostřednictvím Ducha v prorockých zjeveních, dal se vidět prostřednictvím Syna svým adoptivním dětem a ovšem v nebeském království se dá vidět sám jako Otec. To bude tehdy, až Duch učiní člověka Božím Synem, až jej Syn přivede k Otci a Otec obdaří neporušitelností pro věčný život, který každému pramení z toho, že vidí Boha.

Tak jako ti, kdo vidí světlo, jsou ve světle a přijímají jeho záři, i ti, kdo vidí Boha, jsou v Bohu a přijímají jeho záři. Boží záře však oživuje: kdo tedy vidí Boha, přijímají život.

ZPĚV PO DRUHÉM ČTENÍ

Dt 18,18; Lk 20,10; Jan 6,14

Vzbudím jim proroka a vložím svoje slova v jeho ústa. * Sdělí jim vše, co mu poručím.

Pošlu svého milovaného Syna. On je ten prorok, který má přijít na svět. * Sdělí jim vše, co mu poručím.

MODLITBA

Modleme se.

Všemohoucí Bože, vyslyš prosby všech, kdo se připravují na slavnost narození tvého Syna, a pomáhej jim v tomto pozemském životě, aby dosáhli věčné odměny v nebi. Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Nakonec se připojí:

Dobrořečme Pánu.

Bohu díky.

Modlí-li se někdo sám, může toto zvolání vynechat.

Při slavení prodloužené vigilie před nedělí nebo slavností se vsunou před chvalozpěv Bože, tebe chválíme kantika a evangelium, jak je uvedeno v Dodatku (zatím ještě není zpracován pro online breviář).

Předchází-li modlitba se čtením bezprostředně před jinou částí denní modlitby církve, může se začínat hymnem z této následující části; na konci modlitby se čtením se vynechá závěrečná modlitba i zvolání Dobrořečme Pánu a následující část začíná bez úvodního verše s odpovědí a Sláva Otci.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2026 J. Vidéky