## 16. září 2026

## Sv. Ludmily, mučednice
nezávazná památka
(v Čechách závazná památka)

Narodila se kolem roku 860 a pocházela z knížecího rodu pšovského v severních Čechách. Když její manžel, kníže Bořivoj, krátce po sňatku přijal křest od sv. Metoděje na Velehradě (874), stala se i ona křesťankou a v opravdové víře a v lásce k slovanské bohoslužbě vychovala nejen své syny Spytihněva a Vratislava, ale i vnuka Václava. Staré životopisy vyzdvihují její horlivost v šíření křesťanství a dobročinnost. Nespokojení pohanští velmoži se po smrti Vratislava (921) spojili s jeho manželkou Drahomírou a nechali Ludmilu najatými vrahy usmrtit 15. IX. 921 na jejím vdovském sídle Tetíně u Berouna. Když nastoupil na trůn její vnuk Václav, dal přenést tělo této první české svaté mučednice do baziliky sv. Jiří na Pražském hradě (925).

Ranní chvály

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému,
jako byla na počátku, i nyní i vždycky a na věky věků. Amen. Aleluja.

Tento úvod se vynechává, předcházelo-li uvedení do první modlitby dne.

HYMNUS

Ludmilo, révo v půdu Čech

z nebeských vinic vštípená,

jsi vzorem pokolení všech,

své vlasti matko vznešená.

Jak plodný, ušlechtilý kmen

milostí stále rozkvétáš,

palma tě zdobí s vavřínem,

ty věnec mučednictví máš.

Tys vnuka svého učila,

vedla ho cestou k nebesům,

tys světlem víry zářila

tomu, jejž čekal český trůn.

Ovečko tichá, bělostná,

své tělo v oběť vydáváš,

vždy Bohu věrná, nevinná,

svou smrtí víru pozvedáš.

K oltáři vedlas čeleď svou,

byla jsi matkou ubohých,

buď i nám stálou oporou,

záštitou mocnou věrných svých.

Ludmilo svatá, zpěvem svým

chválíme Boha s jásotem,

neboť tvým slavným vítězstvím

proslavil navždy českou zem.

Nebo:

Jdou proti sobě duch a síla.

Ne poprvé. Ne naposledy.

Duch vzpíná se. Síla stíná.

Duch povznesen. Síla škrtí.

Duch povznesen až na práh smrti.

Je starý příběh od Tetína.

V něm kněžna stále lidu milá,

jak pohár nejlepšího vína.

Sama víš nejlíp, kde začíná.

Když se tě dotkla živá víra.

Kdy počneš horlit pro Pána.

K nádherné lásce synova syna

přivedeš, sama láskou poutána.

Zahájíš řady těch,

pro něž je život On a smrt zisk.

Na krk ti dají řád vítězství.

Poslední dějství na zemi.

Začátek práce ještě větší.

„Každému z nás je přichystán

dar nad dary – sám živý Pán.

Držet se ho už od malička

a jít s ním vpřed a jít s ním dál.

Své miláčky on jenom hýčká.

I přes pro něho utržený šrám.“

ŽALMY

1. ant. Nesypala kadidlo na oltář modlám, ale přinášela oběť chvály Bohu, svému spasiteli.

Žalm 63,2-9
Duše žízní po Bohu
Hledá Boha, kdo odkládá skutky temnoty.

Bože, ty jsi můj Bůh, *

snažně tě hledám,

má duše po tobě žízní, prahne po tobě mé tělo *

jak vyprahlá, žíznivá, bezvodá země.

Tak toužím tě spatřit ve svatyni, *

abych viděl tvou moc a slávu.

Vždyť tvá milost je lepší než život, *

mé rty tě budou chválit.

Tak tě budu velebit ve svém životě, *

v tvém jménu povznesu své dlaně k modlitbě.

Má duše se bude sytit jak tukem a morkem, *

plesajícími rty zajásají ústa,

kdykoli na tebe vzpomenu na svém lůžku, *

v nočních hodinách budu na tebe myslet.

Neboť stal ses mým pomocníkem *

a ve stínu tvých křídel jásám.

Má duše lne k tobě, *

tvá pravice mě podpírá.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Nesypala kadidlo na oltář modlám, ale přinášela oběť chvály Bohu, svému spasiteli.

2. ant. V moudrosti otvírala svá ústa, na jazyku měla laskavé poučení.

Kantikum
Všechno tvorstvo chválí Boha

Dan 3,57-88

Chvalte našeho Boha, všichni, kdo mu sloužíte. (Zj 19,5)

Všechna díla Páně, velebte Pána, *

chvalte a oslavujte ho navěky.

Nebesa, velebte Pána, *

andělé Páně, velebte Pána.

Všechny vody nad nebem, velebte Pána, *

všechny mocnosti Páně, velebte Pána.

Slunce a měsíci, velebte Pána, *

nebeské hvězdy, velebte Pána.

Všechny deště a roso, velebte Pána, *

všechny větry, velebte Pána.

Ohni a žáre, velebte Pána, *

studeno a teplo, velebte Pána.

Roso a jíní, velebte Pána, *

zimo a chlade, velebte Pána.

Ledy a sněhy, velebte Pána, *

noci a dni, velebte Pána.

Světlo a temno, velebte Pána, *

blesky a mraky, velebte Pána.

Země, veleb Pána, *

chval a oslavuj ho navěky.

Hory a vrchy, velebte Pána, *

vše, co na zemi roste, veleb Pána.

Prameny, velebte Pána, *

moře a řeky, velebte Pána.

Velké a malé ryby, které plují ve vodě, velebte Pána, *

všichni nebeští ptáci, velebte Pána.

Všechna zvířata divoká i krotká, velebte Pána, *

lidé, velebte Pána.

Izraeli, veleb Pána, *

chval a oslavuj ho navěky.

Kněží Páně, velebte Pána, *

služebníci Páně, velebte Pána.

Duchové a duše spravedlivých, velebte Pána, *

svatí a pokorní srdcem, velebte Pána.

Ananiáši, Azariáši, Misaeli, velebte Pána, *

chvalte a oslavujte ho navěky.

Velebme Otce i Syna i Ducha Svatého, *

chvalme a oslavujme ho navěky.

Na konci tohoto kantika se nepřipojuje zakončení Sláva Otci.

Ant. V moudrosti otvírala svá ústa, na jazyku měla laskavé poučení.

3. ant. Byla si vědoma hrozícího nebezpečí, a proto se utíkala k Bohu a vroucně se modlila.

Žalm 149
Jásot svatých
Synové církve, synové nového lidu, ať jásají nad Kristem, svým králem. (Hesychius)

Zpívejte Hospodinu píseň novou, *

jeho chvála ať zaznívá ve sboru svatých.

Ať se raduje Izrael ze svého tvůrce, *

synové Siónu ať jásají nad svým králem.

Ať chválí jeho jméno tancem, *

ať mu hrají na buben a na citeru,

neboť Hospodin miluje svůj národ *

a pokorné zdobí vítězstvím.

Ať svatí jásají chvalozpěvem, *

ať se veselí na svých ložích.

Boží chválu ať mají v hrdlech *

a dvojsečný meč v rukou,

aby vykonali pomstu na pohanech, *

tresty na národech,

aby spoutali jejich krále řetězy *

a železnými okovy jejich velmože,

aby na nich vykonali určený soud. *

Všem jeho svatým bude to ke cti.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Byla si vědoma hrozícího nebezpečí, a proto se utíkala k Bohu a vroucně se modlila.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Př 14,31-34

Kdo utlačuje chudáka, křivdí jeho Tvůrci, ctí ho, kdo se nad ubožákem smilovává. Pro vlastní zlobu padá bezbožný, ale spravedlivý má útočiště ve své nevinnosti. Moudrost přebývá v srdci rozumného, v nitru hlupáků však umírá. Spravedlnost povyšuje národ, zato neřest přivádí lidi k úpadku.

ZPĚV PO KRÁTKÉM ČTENÍ

Jako od Boha vyvolení, svatí a milovaní * projevujte navenek milosrdné srdce.

Jako od Boha vyvolení, svatí a milovaní * projevujte navenek milosrdné srdce.

Blaze tomu, kdo si všímá chudáka a ubožáka.

Projevujte navenek milosrdné srdce.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému.

Jako od Boha vyvolení, svatí a milovaní * projevujte navenek milosrdné srdce.

ZACHARIÁŠOVO KANTIKUM

Antifona k Zachariášovu kantiku: Byla okem slepému a nohou chromému; byla matkou chudých a sirotků; její almužny a modlitby vystoupily před Boha a on si na ně vzpomněl.

Mesiáš a jeho předchůdce

Lk 1,68-79

Pochválen buď Hospodin, Bůh Izraele, *

neboť navštívil a vykoupil svůj lid!

Vzbudil nám mocného spasitele *

z rodu svého služebníka Davida,

jak slíbil od pradávna *

ústy svých svatých proroků;

zachránil nás od nepřátel, *

z rukou všech, kdo nás nenávidí.

Slitoval se nad našimi otci, †

rozpomenul se na svou svatou smlouvu, *

na přísahu, kterou se zavázal našemu otci Abrahámovi:

že nám dopřeje, †

abychom mu beze strachu a vysvobozeni z rukou nepřátel *

zbožně a spravedlivě sloužili po všechny dny svého života.

A ty, dítě, budeš prorokem Nejvyššího, *

neboť půjdeš před Pánem připravit mu cestu,

dát jeho lidu poznání spásy *

v odpuštění hříchů

z milosrdné lásky našeho Boha, *

s kterou nás navštívil ten, který vychází z výsosti,

aby zazářil těm, kdo žijí v temnotě a v stínu smrti, *

a uvedl naše kroky na cestu pokoje.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Byla okem slepému a nohou chromému; byla matkou chudých a sirotků; její almužny a modlitby vystoupily před Boha a on si na ně vzpomněl.

PROSBY

Náš Spasitel Ježíš Kristus přišel, aby vydal svědectví pravdě. Oslavujme ho ve společenství s mučedníky, zabitými pro Boží slovo, a volejme:

Pane, tebe chválí zástup mučedníků.

Pro své mučedníky, kteří ti věrně vydávali svědectví a raději podstoupili smrt, než aby se ti zpronevěřili,

dej nám, Pane, pravou svobodu ducha.

Pane, tebe chválí zástup mučedníků.

Pro své mučedníky, kteří vyznali víru až k prolití krve,

dej nám, Pane, pevnou a neporušenou víru.

Pane, tebe chválí zástup mučedníků.

Pro své mučedníky, kteří na sebe vzali kříž a následovali tě,

dej nám, Pane, statečně snášet útrapy života.

Pane, tebe chválí zástup mučedníků.

Pro své mučedníky, kteří vyprali své šaty v tvé krvi a vítězně překonali všechny nástrahy světa,

dej nám, Pane, zvítězit nad každým pokušením.

Pane, tebe chválí zástup mučedníků.

Otče náš, jenž jsi na nebesích,
posvěť se jméno tvé.
Přijď království tvé.
Buď vůle tvá jako v nebi, tak i na zemi.
Chléb náš vezdejší dej nám dnes.
A odpusť nám naše viny,
jako i my odpouštíme našim viníkům.
A neuveď nás v pokušení,
ale zbav nás od zlého.

MODLITBA

Pro zásluhy a na přímluvu svaté mučednice Ludmily pomáhej nám, Bože, ať jdeme vytrvale v jejích stopách, ať jsme pevní ve víře a bohatí dobrými skutky. Prosíme o to skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Není-li přítomen kněz nebo jáhen anebo modlí-li se někdo sám, končí se slovy:

Dej nám, Bože, své požehnání,
chraň nás všeho zlého
a doveď nás do věčného života.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2026 J. Vidéky