## 2025. május 1.

## Csütörtök, húsvéti idő, 2. hét
2. zsoltáros hét

Olvasmányos imaóra

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának. Miképpen. Alleluja.

HIMNUSZ

Urunknak áldott napja ez,

szent fényességgel virradó,

világnak átkos vétkeit

kiontott szent vér mossa le.

Eltévedt ember hitre tér,

vakok szemében gyúl a fény;

s hogy irgalmat nyert a lator,

félelmünk immár megszűnik!

Ámulnak mind az angyalok

látván a bűnbánó latort,

ki bízva Krisztushoz kiált,

s menny üdvösségét élvezi.

Csodálandó nagy szent titok:

világnak bűnét elveszi,

s a testben járók vétkeit

eltörli Krisztus teste már.

Mi más lehetne nagyszerűbb?

Bűnt megbocsát az irgalom,

félelmet űz a szeretet,

s új életet hoz a halál.

Maradj örökre, Jézusunk,

fényes húsvéti örömünk,

s kiket kegyelmed újraszült,

oszd meg dicsőséged velünk.

Dicsérünk, Jézus, szüntelen,

ki feltámadtál győztesen,

Atyának, Léleknek veled

most és örökre tisztelet. Ámen.

Vagy Húsvét nyolcada utáni köznapokon tetszés szerint:

Örvendj, ég, messzi csillagok,

tenger, föld, nap, tapsoljatok;

kereszthalálból Mesterünk

feltámadt, s benne élhetünk.

Ím, üdvösségünk visszatért,

Bárányunk ontott drága vért,

a bűnhomályból egymaga

lett létünk bátor hajnala.

Halált végzett ki e halál,

gyógyírra bűn, baj itt talál;

erényeink sértetlenül

ragyognak már győztes jelül.

Reményt ad és új kezdetet

e fénylő megváltói tett;

higgyük: mi is feltámadunk,

s mennyben lesz boldog otthonunk.

Fellelkesítnek szent javak,

buzgó imák ujjongjanak;

Húsvétot ünnepeljük itt,

mely nekünk nyújtja kincseit.

Maradj örökre, Jézusunk,

fényes húsvéti örömünk,

s kiket kegyelmed újraszült,

oszd meg dicsőséged velünk.

Dicsérünk, Jézus, szüntelen,

ki feltámadtál győztesen,

Atyának, Léleknek veled

most és örökre tisztelet. Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

1. ant. Te minket megszabadítasz, Urunk, és nevedet mindörökké magasztaljuk. Alleluja.
44 (43). zsoltár
A nép sorscsapásai
Mindezeken diadalmaskodunk őáltala, aki szeret minket (Róm 8, 37).
I.

Istenünk, hallottuk saját fülünkkel, †

atyáink elbeszélték nekünk a csodákat, *

amelyeket napjaikban tettél, egykor régen.

Kezed népeket űzött el, őket meg letelepítetted, *

nemzeteket zúztál össze, őket pedig megnövelted.

Mert nem kardjukkal vették birtokba ezt a földet, *

és nem is az ő karjuk segítette őket,

hanem a te jobbod és a te karod és arcod fényessége, *

mert úgy szeretted őket.

Te vagy Istenem és Királyom, *

parancsodra megszabadul Jákob.

Veled szórtuk szét ellenségeinket; *

a te nevedben tiportuk le azokat, akik ellenünk támadtak.

Mert én nem az íjamban bízom, *

kardom meg nem szabadíthat.

De te megszabadítasz minket sanyargatóinktól, *

és megszégyeníted ellenségeinket.

Mindennap Isten a mi dicsekvésünk, *

és nevedet mindörökké magasztaljuk!

Ant. Te minket megszabadítasz, Urunk, és nevedet mindörökké magasztaljuk. Alleluja.
2. ant. Könyörülj, Uram; ne hagyd, hogy örökségedet gyalázat érje! Alleluja.
II.

De most elvetettél és megaláztál minket, *

Istenünk, már nem vonulsz ki együtt seregünkkel.

Megfutamítottál ellenségeink elől, *

és kifosztottak, akik gyűlölnek minket.

Odaadtál, mint vágásra szánt juhokat, *

a nemzetek között széjjelszórtál.

Eladtad népedet haszon nélkül, *

és cserébe érte nem adtak sokat.

Szomszédaink előtt gyalázattá tettél minket, *

gúnyol és csúfol környezetünk.

Szállóigévé tettél a pogányok számára, *

csak csóválják fejüket a népek.

Gyalázatom szemem előtt van egész nap, *

és szégyenpírban ég az arcom

a gúnyolók és szemrehányók szava miatt, *

ellenségem és támadóm színe előtt.

Ant. Könyörülj, Uram; ne hagyd, hogy örökségedet gyalázat érje! Alleluja.
3. ant. Kelj fel, Uram, válts meg minket, hiszen irgalmas vagy! Alleluja.
III.

Mindezek most ránk szakadtak, †

téged mégsem feledtünk el, *

és nem szegtük meg szövetségedet.

Szívünk nem fordult el tőled, *

lépteink utadról le nem tértek,

pedig megaláztál a sakálok földjén minket, *

ránk borítottad a halál árnyát.

Ha Istenünk nevét elfelednénk, *

és ha kezünket más isten felé tárnánk,

Isten vajon ezt nem kérné számon? *

A szív titkait csak ő ismeri.

Teérted gyilkolnak mindennap bennünket, *

és leölésre szánt juhoknak tekintenek!

Kelj fel, miért alszol, Uram, *

kelj fel, és ne taszíts el mindörökre!

Miért fordítod el arcodat? *

Elfeleded ínségünket és gyötrelmeinket?

A föld porába alázták lelkünket, *

a földhöz tapadt egész testünk.

Kelj fel, Uram, siess segítségünkre, *

irgalmasságodban válts meg minket!

Ant. Kelj fel, Uram, válts meg minket, hiszen irgalmas vagy! Alleluja.

Isten feltámasztotta az Urat. Alleluja.

És hatalmával minket is feltámaszt. Alleluja.

ELSŐ OLVASMÁNY

A Jelenések könyvéből

3, 1-22

Levél a szárdeszi, filadelfiai és laodiceai egyházhoz

Én, János, látomásban hallottam, amikor az Úr ezt mondta nekem: „A szárdeszi egyház angyalának ezt írd: »Ezt mondja, akié az Isten hét lelke és a hét csillag:

Tudok tetteidről. Tudom, hogy élőnek neveznek, de halott vagy. Ébredj fel, és erősítsd meg a többieket, akik halálukon vannak. Tetteidet nem találom Istenem előtt teljes értékűnek. Emlékezzél vissza, hogyan kaptad és hallottad; tarts ki mellette, és tarts bűnbánatot! Ha nem vigyázol, úgy érkezem, mint a tolvaj, és nem tudod, melyik órában leplek meg. De vannak néhányan Szárdeszben, akik nem szennyezték be ruhájukat: ezek fehér (ruhában) fognak kísérni, mert méltók rá.

A győztest fehér ruhába öltöztetik. Nevét nem törlöm ki az élet könyvéből, hanem megvallom majd Atyám és angyalai előtt.

Akinek van füle, hallja meg, mit mond a Lélek az egyházaknak.«

A filadelfiai egyház angyalának ezt írd: »Ezt mondja a Szent, az Igaz, akinél Dávid kulcsa van, aki, ha valamit kinyit, senki be nem zárja, s ha valamit bezár, senki ki nem nyitja:

Ismerem tetteidet. Nézd, ajtót nyitottam előtted, senki nem tudja bezárni. Bár nincs sok erőd, mégis megtartottad tanításomat, és nem tagadtad meg nevemet. Nézd, hozok néhányat a sátán zsinagógájából, olyanokat, akik zsidónak mondják magukat, noha nem azok, hanem hazugok. Kényszerítem őket, hogy jöjjenek, boruljanak lábad elé, és ismerjék el, hogy szeretlek téged. Mivel megtartottad a kitartásra vonatkozó tanításomat, én is megszabadítlak a megpróbáltatás órájától, amely az egész világot éri, hogy próbára tegye a föld lakóit. Hamarosan eljövök. Ragaszkodjál ahhoz, amid van, hogy senki el ne vegye koszorúdat.

A győztest oszloppá teszem Istenem templomában, és többé nem kerül ki onnan. Ráírom Istenem nevét és Istenem városának nevét, az új Jeruzsálemét, amely Istenemtől száll alá az égből, és az én új nevemet.

Akinek van füle, hallja meg, mit mond a Lélek az egyházaknak.«

A laodiceai egyház angyalának ezt írd: »Ezt mondja az Ámen, a hű és igaz tanú, Isten teremtésének kútforrása:

Ismerem tetteidet, hogy se hideg, se meleg nem vagy. Bárcsak hideg volnál vagy meleg! De mivel langyos vagy, se hideg, se meleg, kivetlek a számból. Azt mondod: Gazdag vagyok, dúsgazdag, nincs szükségem semmire. Nem látod, hogy nyomorult vagy, szánalomra méltó, szegény, vak és mezítelen? Azt tanácsolom neked: Végy tőlem tűzben kipróbált aranyat, hogy meggazdagodj; fehér ruhát, hogy felöltözz, s ne lássék szégyenletes meztelenséged; kenetet, hogy megkend szemedet, és láss.

Akiket szeretek, azokat korholom és fenyítem. Buzdulj fel, és tarts bűnbánatot! Nézd, az ajtóban állok, és kopogok. Aki meghallja szavam, és ajtót nyit, bemegyek hozzá, vele eszem, ő meg velem. A győztest magam mellé ültetem a trónra, ahogy én is győztem, és együtt ülök Atyámmal a trónon.

Akinek van füle, hallja meg, mit mond a Lélek az egyházaknak.«”

VÁLASZOS ÉNEK

Jel 3, 20; 2, 7

Aki meghallja szavam, és ajtót nyit, * Bemegyek hozzá, vele eszem, ő meg velem, alleluja.

A győztesnek az élet fájáról adok enni, amely az Isten paradicsomában van. * Bemegyek hozzá, vele eszem, ő meg velem, alleluja.

MÁSODIK OLVASMÁNY

Szent Gaudentius bresciai püspök értekezéseiből

(Tract. 2: CSEL 68, 30-32)

Az Újszövetség ránk hagyott áldozata

A mennyei áldozat, amelyet Krisztus alapított, valóban az ő új szövetségének a ránk hagyott áldozata. Azon az éjszakán hagyta ránk jelenlétének bizonyságául, amikor kereszthalálra adták.

Úti eledelünk ez, amely földi életünk útján táplál és éltet, míg majd e világot elhagyva el nem jutunk hozzá. Ezért mondotta Urunk: Ha nem eszitek az én testemet, és nem isszátok az én véremet, nem lesz élet bennetek.

Azt akarta, hogy jótékonysága állandóan velünk maradjon. Azt akarta, hogy az ő drága vérén megváltott lelkek mindenkor megszentelődjenek tulajdon szenvedésének képére. Ezért meghagyta hűséges tanítványainak, akiket Egyháza első papjaivá is tett, hogy szünet nélkül mutassák be az örök életnek e szent titkait, ezt kell a földkerekség összes egyházában is minden papnak ünnepelnie, amíg az égből Krisztus újra el nem jön. Így tehát a papok és velük együtt az egész hívő nép megváltásunk örök emlékezetét ünnepeljék, amikor Krisztus szenvedésének példáját szem előtt tartják mindennap, amikor azt kezükbe fogják, magukhoz veszik, és szívükbe fogadják.

Továbbá, mivel a kenyeret sok lisztté őrölt búzaszemből és vízből készítik, és tűzön kapja meg a végső alakját, ez a kenyér nagyon találóan jelképezi Krisztus testét, hiszen tudjuk, hogy az az egész emberi nem sokaságából lett egy testté, amelyet a Szentlélek tüze készített el.

Ő ugyanis a Szentlélek által született, és – mert így illett teljesíteni minden igazságosságot – leszállt a keresztség vizébe, hogy azt megszentelje, majd kilépett a Jordán folyó vizéből, és őt ettől kezdve a föléje galamb képében leszálló Szentlélek töltötte be az evangélista tanúsága szerint: Jézus a Szentlélektől eltelve otthagyta a Jordánt.

Hasonlóképpen az ő vére is olyan, mint a sok szőlőszemből, mégpedig saját szőlőtőjének a fürtjeiből készült bor, amit a kereszt gyötrelme sajtolt ki. Ez a bor saját erejéből forrásnak indul azoknak a lelkében, akik azt hűséges szívvel magukhoz veszik.

Az üdvöt hozó Húsvétnak ezt az áldozati ajándékát hívő szívetek teljes vágyakozásával fogadjátok velünk együtt mindnyájan, akik már kivonultunk a sátán Egyiptomának és fáraójának a hatalmából, hogy a mi Urunk, Jézus Krisztus által – akiről hisszük, hogy jelen van e szentségekben – szívünk legmélyéig megszentelődjünk, hiszen az ő mérhetetlen jósága mindörökké megmarad.

VÁLASZOS ÉNEK

Lk 22, 29 ; Jn 6, 59

Jézus kezébe vette a kenyeret, hálát adott, megtörte, és odanyújtotta nekik ezekkel a szavakkal: * Ez az én testem, mely értetek adatik. Ezt cselekedjétek az én emlékezetemre, alleluja.

Ez a mennyből alászállott kenyér; aki ezt a kenyeret eszi, az örökké él. * Ez az én testem, mely értetek adatik. Ezt cselekedjétek az én emlékezetemre, alleluja.

KÖNYÖRGÉS

Könyörögjünk!

Irgalmas Istenünk, rendelésed szerint megüljük Húsvét szent ünnepét. Add, hogy gyümölcsöző erejét mindenkor érezzük. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

Ámen.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2024 J. Vidéky