## 2025. november 25.

## Székesfehérvár: A bazilika-székesegyház felszentelése
ünnep
(A székesegyházban; főünnep)

Szent István királyunk a mennybe felvett Boldogságos Szűz Mária tiszteletére templomot építtetett, amely a magyar királyok temetkezési helyéül szolgált. Ez a templom a török időkben romba dőlt. A mai székesfehérvári székesegyház azon a helyen épült, ahol Géza fejedelem temetkezési helye volt. Ezt az épületet III. Béla király a XII. század végén felújíttatta. A XV. században bővítették, majd többszöri javítás után a XVIII. század közepén teljesen felújították, és Szent István király tiszteletére szentelték. Amikor VI. Piusz 1777-ben megalapította a székesfehérvári egyházmegyét, ezt a templomot tette székesegyházzá. Itt őrzik Szent István koponyaereklyéjének egy részét abban a művészi módon elkészített ereklyetartóban, amelyet Mária Terézia királynő adományozott. A XIX. század közepén Farkas Imre püspök örökségéből felújították, és Simor János győri püspök 1866. november 25-én ünnepélyesen felszentelte. Szent István király halálának kilencedik centenáriuma alkalmából XI. Piusz pápa a „kis bazilika” címmel tüntette ki.

Délután

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának. Miképpen. Alleluja.

HIMNUSZ

Világfenntartó Istenünk,

te mozdulatlan őserő,

aki a napfény idejét

időszakonként megszabod,

világos alkonyt adj nekünk,

ne áldozzék le életünk,

de szent halál jutalmaként

örök dicsőségedbe vígy.

Add meg, kegyelmes jó Atya,

Atyának egyszülött Fia,

és Szentlélek, Vigasztalónk,

egyetlen Úr, örök király. Ámen.

Vagy:

Háromszor három óra már

az Úr kegyelméből lejár:

ki három és egy teljesen,

őt áldjuk dallal lelkesen.

Isten szentséges titkait

hűséggel tartsa tiszta szív:

Szent Péter itt a mesterünk,

gyógyító csodával tanít.

Lélekben zsoltározva így

a szent apostolok nyomán,

Krisztustól kérjünk általuk

a gyenge lábnak új erőt.

Dicsérjük őt, ki jó Atyánk,

és egyszülött örök Fiát,

s a Szentlelket, ki vigaszunk

meg nem szűnő időkön át. Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

1. ant. Zarándoklásom helyén intéseidet megfogadtam.
119 (118). zsoltár, 49-56
VII. (Zajin)

Gondolj szolgádnak mondott igédre, *

amellyel reményt öntöttél belém.

Gyötrő megaláztatásomban csak ez a vigaszom, *

mert a te ígéreted éltet.

Gúnyoltak engem a gőgösök, és nagyon kinevettek, *

de én törvényed útjáról le nem tértem.

Gyakran emlékezem örök döntéseidre, Uram, *

és megvigasztalódom.

Gonosztevők láttán elragad az indulat, *

akik törvényedet félredobták.

Gyönyörű énekek nekem rendelkezéseid, *

zarándoklásom helyén.

Gondolok nevedre, Uram, éjjel is, *

és megtartom törvényedet.

Gazdag osztályrészül ez jutott nekem, *

mert intéseidet megfogadtam.

Ant. Zarándoklásom helyén intéseidet megfogadtam.
2. ant. Az Úr kimenti népét a rabságból, és mi örvendezünk.
53 (52). zsoltár
Az istentelenek oktalansága
Mindnyájan vétkeztek, és nélkülözik az Isten dicsőségét (Róm 3, 23).

Az oktalan így gondolkodik magában: „Nincs Isten!” †

Megromlottak, utálatos dolgokat művelnek, *

aki jót cselekedne, senki sincs olyan.

Megszemléli Isten az égből az embereket, *

hadd lássa, van-e köztük értelmes és Istenre szomjas.

Mind rossz útra tértek, megromlottak mind, *

nincs, aki jót tenne, nincs egyetlen egy sem.

Hát nem térnek észre a gonosztevők, *

akik, mint kenyeret, felfalják népemet?

Nem fohászkodnak az Úrhoz, *

de ott is reszketnek majd, ahol nincs mitől félni,

mert Isten szétszórja elnyomóid csontját; *

megszégyenülnek, mert Isten elvetette őket.

Bárcsak jönne már üdvösség Sionból Izraelnek! †

Ha Isten kimenti népét a rabságból, *

ujjong és örvend majd Isten minden választottja.

Ant. Az Úr kimenti népét a rabságból, és mi örvendezünk.
3. ant. Isten megsegít engem, az Úr oltalmazója életemnek.
54 (53). zsoltár 1-6. 8-9
Segítségkérés
Imádkozik a próféta, hogy az Úr nevében megszabaduljon gonosz üldözőitől (Cassiodorus).

Istenem, a te nevedben szabadíts meg engem, *

szolgáltass nekem igazságot hatalmaddal!

Istenem, hallgasd meg imádságomat, *

figyelj ajkam szavára!

Gőgös idegenek keltek föl ellenem, †

hatalmasok törtek életemre, *

akik Istent nem tartották szemük előtt.

De íme, az Isten megsegít engem, *

és az Úr oltalmazója életemnek.

Készséges lélekkel áldozom neked, *

magasztalom nevedet, Uram, mert jó vagy.

Minden gyötrelmemből kimentettél, *

és szemem megvetéssel néz ellenségeimre.

Ant. Isten megsegít engem, az Úr oltalmazója életemnek.

RÖVID OLVASMÁNY

Jer 7, 2b. 4-5a. 7a

Halljátok az Úr szavát, akik beléptek a kapukon, hogy leboruljatok az Úr előtt! Ne bízzatok az ilyen csalóka szavakban: Az Úr temploma, az Úr temploma, az Úr temploma ez! Ha jobbá teszitek utaitokat és szándékaitokat, akkor veletek lakom e szent helyen.

Őt magasztalva lépjetek be az Úr kapuján,

Énekelve vonuljatok hajlékába!

Könyörögjünk!

Magában a felszentelt templomban:

Istenünk, te megengeded, hogy templomunk felszentelésének napját lelkünk javára évente megünnepeljük, hallgasd meg néped könyörgő szavát. Add, hogy erről a helyről mindig tiszta áldozat szálljon eléd, reánk pedig a megváltás bőséges kegyelme áradjon. Krisztus, a mi Urunk által.

A felszentelt templomon kívül:

Istenünk, te élő kövekből, választottaidból emelsz örök hajlékot fölséges nevednek. Add, hogy Egyházadat bőkezűen töltse el az ajándékozó Szentlélek, és hívő népedből egyre inkább felépüljön a mennyei Jeruzsálem. Krisztus, a mi Urunk által.

Vagy:

Istenünk, te Egyháznak nevezted népedet. Add, hogy az a közösség, amely nevedben egybegyűlt, csak téged szolgáljon, szeressen és kövessen; és vezetéseddel jusson el a megígért mennyei hazába. Krisztus, a mi Urunk által.

Ámen.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2024 J. Vidéky