## 2025. február 17.

## Hétfő, évközi idő, 6. hét
2. zsoltáros hét

Olvasmányos imaóra

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának. Miképpen. Alleluja.

HIMNUSZ

I. Amikor az imaórát éjszaka vagy kora hajnalban mondják:

Most itt az óra, amikor

az evangélium szerint

megérkezik a Vőlegény

és mennyországot alapít.

Az okos szüzek csapata

már készenlétben várja őt;

míg égő mécset tart kezük

nagy vígan ujjong örömük.

A balgák késnek, mécsesük

nem fénylik: lángja kialudt.

Az ajtót hasztalan verik,

bezárult már az ég nekik.

Mi csak virrasszunk éberen,

szívünk világa most a mécs,

hogy amikor megérkezik,

méltón fussunk az Úr elé.

Országodhoz, áldott Király,

ha eljössz méltónak találj,

hadd zengjünk akkor teneked

meg nem szűnő dicséretet. Ámen.

II. Amikor az imaórát a nap nem reggeli órájában végzik:

Szent élet útja, vágyakozók üdve,

és minden jóság ajándékozója,

Béke Királya, neked szól az ének,

téged imádunk!

Felragyog benned mind, amit a szentek

vágyva elérnek cselekedetükkel

vagy szavuk által, hogyha szeretettől

lángol a szívük.

Békés időket, hitet adj nekünk ma,

írt sebeinkre, bűneinkre oldást,

és tieidnek add az örök élet

mennyei kincsét.

Fölséges Egység: Atyaisten, áldunk,

s téged, Megváltónk, örök egy Királyunk,

Szentlélek Isten, nevedet is egyként

áldjuk örökké! Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

1. ant. Fordítsd felém füledet, Uram; ments meg engem!
31 (30). zsoltár, 2-17. 20-25
Üldözött ember bizakodó imádsága
Atyám, kezedbe ajánlom lelkemet (Lk 23, 46).
I.

Te vagy, Uram, én reményem, †

ne hagyj soha szégyent érnem, *

igazságodban szabadíts meg engem!

Fordítsd felém füledet, *

siess, Uram, ments meg engem!

Te légy oltalmazó kősziklám,

és megerősített házam, *

hogy megszabadíts engem!

Erősségem és menedékem valóban te vagy, *

neved miatt vezess és irányíts engem!

Kiszabadítasz a hálóból, amit titkon vetettek nekem, *

mivel te vagy az én erősségem!

Uram, kezedbe ajánlom lelkemet; *

megváltottál engem, hűséges Istenem!

Te utálod a hazug bálványok tisztelőit, *

én azonban az Úrban remélek!

Ujjongok és örvendezem jóságod miatt, *

mert tekintetre méltattad alázatosságomat.

Ismered lelkem gyötrődéseit, †

nem adtál ellenségeim kezébe, *

lábamat tágas helyre állítottad.

Ant. Fordítsd felém füledet, Uram; ments meg engem!
2. ant. Szolgád fölé ragyogtasd fel arcodat, Uram!
II.

Szorongatnak, Uram, könyörülj rajtam, †

szemem a bánattól elhomályosult, *

sorvadozik testem-lelkem.

Életem már elernyed a kíntól, *

sóhajtozásban fogynak el éveim.

Erőm megtört a nyomorúságban, *

csontjaim is sorvadoznak.

Gyalázattá lettem minden ellenségem előtt, †

szomszédaim és ismerőseim félnek tőlem, *

ha meglátnak az utcán, elkerülnek.

Szívükben elfelednek, mintha meghaltam volna, *

olyanná lettem, mint az összetört edény.

Sokak gyalázkodó szavát hallom; *

rettegés vesz körül engem,

mert ezek összefognak ellenem, *

azon tanakodnak, hogy életemet kioltsák.

Én pedig benned remélek, Uram, †

azt mondtam: „Te vagy Istenem, *

kezedben van a sorsom.”

Ragadj ki az ellenség kezéből, *

és azoktól, akik üldöznek engem.

Szolgád fölé ragyogtasd fel arcodat, *

irgalmasságodban szabadíts meg engem!

Ant. Szolgád fölé ragyogtasd fel arcodat, Uram!
3. ant. Legyen áldott az Úr, aki csodás szeretettel megvéd!
III.

Mily nagy a te jóságod, Uram, *

amelyet a téged félőknek tartogatsz,

amelyet azoknak készítettél, akik benned bíznak, *

minden ember szeme láttára.

Arcod védő árnyékában rejted el őket *

az emberek zaklatása elől.

Sátradban adsz nekik biztos helyet, *

a gonosz nyelvektől távol.

Legyen áldott az Úr, *

aki csodás szeretettel véd meg erős városában.

Én pedig ijedtemben már azt mondtam: *

„Szemed elől elvetettél engem!”

De te meghallgattad könyörgő szavamat, *

amikor hozzád kiáltottam.

Szeressétek az Urat, ti, összes szentjei, †

a hűségeseket megvédi az Úr, *

de bőven megfizet a gőgösöknek.

Legyetek bátrak, és erősödjék szívetek, *

mind, akik az Úrban reménykedtek.

Ant. Legyen áldott az Úr, aki csodás szeretettel megvéd!

Igazságod szerint vezess, taníts engem, Uram,

Mivel te vagy az én megmentő Istenem.

ELSŐ OLVASMÁNY

A példabeszédek könyvéből

3, 1-20

A bölcsesség elnyerésének útja

Fiam, ne feledd el tanításomat, parancsaimat őrizd meg szívedben! Mert hosszú életet hoznak neked, szerencsés éveket s boldogulást.

Szeretet és hűség ne hagyjon el soha, kösd a nyakadba, és írd fel a szíved táblájára. Akkor megkedvelnek, és tetszésre találsz az Isten és az emberek szemében. Szíved minden bizalmát Istenbe vesd, saját értelmedre ne igen hagyatkozz. Minden utadon próbáld fölismerni, akkor egyenessé teszi ösvényedet. Ne tartsd magadat bölcsnek, inkább féld az Urat, és kerüld a rosszat! Javára lesz ez a testednek, üdítő balzsam a csontjaidnak.

Tiszteld meg az Urat minden vagyonodból, minden bevételed elsejéből. Csűreid akkor megtelnek gabonával, s kádjaidból kicsordul a bor.

Ne hárítsd el, fiam, az Úr intelmét, és ne állj ellen a dorgálásnak. Az Úr megfeddi azt, akit szeret, mint apa a fiát, akinek jót akar.

Boldog ember, aki megtalálta a bölcsességet, az az ember, aki okosságra tesz szert! Ennek birtokába jutni jobb, mint ezüstöt szerezni, aranynál többet ér ennek elérése. A korallénál is nagyobb az értéke, nem vetekszik vele semmi drágaságod. A jobb kezében a hosszú életet tartja, a balban meg a vagyont és a dicsőséget. Az ő útjai mind barátságos utak, és az ösvényein mindenütt jólét van. Aki utána nyúl, annak az élet fája lesz, boldog ember, aki belekapaszkodik.

Az Úr bölcsességgel alkotta a földet, értelemmel tette az eget szilárddá. Ahogy elgondolta, úgy törnek fel a vizek, s a felhők tudtával harmatoznak esőt.

VÁLASZOS ÉNEK

Péld 3, 11. 12; Zsid 12, 7

Ne hárítsd el az Úr intelmét, és ne állj ellen a dorgálásnak. * Az Úr megfeddi azt, akit szeret, mint apa a gyermekét, akinek jót akar.

Isten úgy bánik veletek, mint fiaival. Hol van olyan fiú, akit az apja nem fenyít? * Az Úr megfeddi azt, akit szeret, mint apa a gyermekét, akinek jót akar.

MÁSODIK OLVASMÁNY

Szent Bernát apát beszédeiből

(Sermo de diversis 15: PL 183, 577-579)

A bölcsesség keresése

Dolgozzunk azért az eledelért, amely el nem vész, és így munkáljuk üdvösségünket. Tevékenykedjünk az Úr szőlőjében, hogy a napi egy dénárt elnyerhessük. Fáradozzunk a bölcsesség által, amely ezt mondja: Akik általam dolgoznak, nem vétkeznek. A szántóföld a világ, hirdeti az Igazság. Ásnunk kell benne, ássuk ki a benne rejlő kincseket. Maga a bölcsesség az, amit kibányászhatunk belőle. Mi pedig ezt keressük, ezt kívánjuk mindnyájan.

Ha keresitek – úgymond –, valóban keressétek: forduljatok vissza, és jöjjetek el újra. Kérdezed, hogy mitől kell visszafordulnod? Saját akaratodtól fordulj el, mondja. És ha saját akaratom földjén nem találom, kérdezed, akkor hol található a bölcsesség? Mert lelkem nagyon vágyódik utána, és megtalálnom sem elég. Csak akkor nyugszom meg, ha jó, tömött, megrázott és túlcsorduló mértékkel meríthetek ölembe. Méltán kívánom, hiszen boldog ember, aki megtalálta a bölcsességet, és aki okosságra tesz szert. Keresd tehát, amíg megtalálható, és addig hívd segítségül, amíg közel van.

Akarod hallani, hogy milyen közel van? Közel van hozzád a tanítás, ajkadon és szívedben, de csak akkor, ha tiszta szívvel keresed, mert akkor megtalálod a szíved mélyén a bölcsességet, és ajkadon elömlik az okosság. Elég, ha csupán elömlik, ne akard, hogy kiömöljön vagy kifolyjék.

A bölcsességben ugyanis mézet találsz, de ne légy mohó annak élvezetében, nehogy csömört okozzon, és kihányd. Úgy fogyaszd, hogy éhezni tudd mindenkor. Ezt mondja ugyanis a bölcsesség saját magáról: Aki megízlel, még jobban kíván. Ne becsüld túl, amit belőle merítettél, nehogy csömört okozzon, és hányásra vezessen, és nehogy megvonják tőled azt is, amit már elértél, mivelhogy idő előtt felhagytál a keresésével. Nem szabad abbahagynod a keresést, amíg csak megtalálható; hívni, kutatni kell, amíg közel van. Egyébként is, ahogy szintén Salamon mondja: Ha mézet eszel, a túl sok abból sem jó; ugyanúgy, aki a dicséretet hajszolja, azt tönkreteszi ez a dicsősége.

Amint tehát boldog ember az, aki megtalálja a bölcsességet, az is boldog, vagy még boldogabb, aki mindent bölcsen megfontol. Ezzel kapcsolatban már túláradásról is beszélhetünk.

E három dologban tényleg túl is áradhat a bölcsesség és az okosság: ha megvalljuk szánkkal a bűneinket, ha hálát adunk, és dicséretet mondunk, és ha a beszédünk mások épülésére is szolgál. A szívbeli hit ugyanis megigazulásra, a szájjal való megvallás pedig üdvösségre szolgál. Azután pedig az igaz először saját magát vádolja, azután az Urat magasztalja, és (ha erre is jut bölcsességéből) embertársának épülésére is kell szolgálnia.

VÁLASZOS ÉNEK

Bölcs 7, 10. 11; 8, 2

Jobban szerettem egészségnél és szépségnél is a bölcsességet, és birtoklását a világosságnál is többre tartottam; * Vele együtt más javak is hozzám jöttek.

Őt szerettem, és kerestem ifjúkorom óta, és hódolója lettem szépségének. * Vele együtt más javak is hozzám jöttek.

KÖNYÖRGÉS

Könyörögjünk!

Istenünk, tanításodból tudjuk, hogy az őszinte és tiszta szívekben akarsz élni. Kérünk, alakíts át minket kegyelmeddel, hogy méltó hajlékod legyünk. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

Ámen.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2024 J. Vidéky